пр. № 1-кс/759/6967/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського району м.Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

22.10.2019 року адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м.Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000049, яка полягає у неповерненні власникові тимчасово вилученого майна, яке 27.07.2019 року під час обшуку без ухвали слідчого судді у приміщенні квартири АДРЕСА_1 було вилучене, однак на яке не було накладено арешту в строк, передбачений КПК України.

У судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримує та просить їх задовольнити.

Слідчий, який повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився.

Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування позиції скаржника, дослідивши матеріали справи та застосовуючи повноваження судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та наданим правом повного доступу до єдиного державного реєстру судових рішень, ознайомившись із ухвалами слідчих суддів постановлених у кримінальному провадженні № 0000049 з питання проведеного обшуку (ухвала слідчого судді, постановлена 01.08.2019 р. у справі № 759/13869/19 щодо надання дозволу на проведення обшуку , ухвала слідчого судді постанволена28.08.2019 р. у справі № 759/15462/19 щодо відмови у задоволенні скарги про повернення тимчасово вилученого майна), дійшов наступних висновків .

Слідчим суддею встановлено, що 30.07.2019 року до Святошинського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_6 про надання дозволу начальнику відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 на проведення обшуку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та вилучення переліченого майна з індивідуальними ознаками посилаючись на проведення 27.07.2019 року у зв`язку з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, обшуку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді постановленою 01.08.2019 року вищезазначене клопотання задоволено, надано дозвіл на обшук та вилучення (справа № 759/13869/19) .

Відмовляючи у задоволенні клопотання про повернення , як вважає скаржник тимчасово вилученого майна, слідчий суддя виходить із алгоритмів, закладених законодавцем у КПК України, зокрема, щодо арешту майна.

Проведення обшуку регламентовано ст.234 КПК України, який проводиться на підставі ухвали слідчого судді із зазначенням ознак майна, на яке надається дозвіл на вилучення. При обшуку слідчий, прокурор мають право вилучати речі, майно, зазначені в ухвалі слідчого судді, і у цьому разі не вимагається подальше звернення слідчого із клопотанням про арешт такого майна, оскільки слідчим суддею при наданні дозволу на обшук, дане питання вже досліджувалось, і така ухвала, у відповідності до п.6 ч.2 ст.235 КПК України, повинна містити перелік речей, документів, для виявлення яких проводиться обшук.
Законодавець поділяє речі, які мають індивідуальні або родові ознаки (п.7 ч.3 ст.234 КПК України).

Отже, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук обовязково повинна містити перелік речей, документів, для виявлення яких проводиться обшук з індивідуальними або родовими ознаками.
В процесі проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, слідчий має право, у тому числі, оглядати і тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження, що регламентовано у ч.7 ст.236 КПК України. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку або огляду, здійснюваний на підставі ухвали слідчого судді, яка постановлена на підставі ст.235 КПК України, слідчим подається впродовж 48 годин клопотання про арешт такого тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України), тобто такого майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді при наданні дозволу на обшук.

Тобто законодавцем чітко зазначено, що клопотання про арешт подається слідчим лише щодо майна, яке було тимчасово вилучене. Водночас законодавець не зазначає, що у подальшому, після проведення обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, слідчий повинен звернутись до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна.

Таким чином, після проведення обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, та вилучення майна, зазначеного у такій ухвалі слідчого судді, подальше звернення до слідчого судді про арешт майна не вимагається і є недоцільним. У випадку вилучення під час обшуку такого майна, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, воно вважається тимчасово вилученим майном і у відношенні такого майна має бути звернення слідчого про його арешт. Також, у випадку проникнення до житла, іншого володіння особи без ухвали слідчого про дозвіл на проведення обшуку, тобто на підставі ч.3 ст.233 КПК України, слідчий звертається до слідчого судді із клопотанням про обшук (так звана легалізація обшуку). Розгляд такого клопотання здійснюється за правилами ст. 234 КПК України і в такій ухвалі, у відповідності до ст.236 КПК України, зазначаються майно, речі, документи, що були вилучені і які, як встановив слідчий суддя, можуть бути вилучені задля мети досудового розслідування. Тобто в такій ухвалі зазначаються речі, майно з індивідуальними ознаками. Подальше звернення до слідчого судді про арешт майна вилученого в процесі проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді про обшук і який був легалізований слідчим суддею ухвалою про обшук, законодавцем не вимагається, оскільки ухвалою про обшук уже легалізоване також і вилучення вже вилученого майна.

Отже, арешту за ухвалою слідчого судді підлягає лише тимчасово вилучене майно.

Вважаю, що така позиція узгоджується і із завданням арешту майна, який усуває ризики можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити (ч.1 ст.170 КПК України). Вилучення майна під час обшуку дозвіл на який надано слідчим суддею, так само як і арешт, вирішує ті ж самі питання та у повній мірі запобігає ризикам можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити майно. Що і підтверджує вищезазначену позицію.

Правомірною є також позиція про те, що з клопотанням про арешт майна необхідно звертатись слідчому лише у випадку, коли ухвала слідчого судді про надання дозволу на обшук містила перелік речей, майна з родовими ознаками.

Також слід зазначити, що адвокат ОСОБА_4 вже звертався із аналогічною скаргою до слідчого судді та якому було відмовлено у її задоволенні з підстави встановлення слідчим суддею статусу вилученого майна, яке не є тимчасово вилученим, пославшись на вищезазначену ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 01.08.2019 року (справа № 759/15462/19).

Керуючись ст.ст.233-234, 303, 306,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути подане під час проведення підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1