Справа № 583/2221/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2019 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 кримінальне провадження № 0000048 від 20 травня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Капчагай, Алма-Атинська область, Казахстан, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, що має базову середню освіту, не одруженого, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації 27.04.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді робітника-підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти в/ч НОМЕР_1 , має військове звання солдат, не судимого

за ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, від 06.05.2014 № 454/2014, від 21.07.2014 № 607/2014, від 14.01.2015 № 15/2015, солдат ОСОБА_4 27.04.2014 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).

В подальшому, переведений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира № 11 від 24.10.2014 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, та призначений на посаду робітника-підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Однак, в порушення вказаних норм, 25.10.2014 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, умисно, без поважних причин, без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, будучи придатним до військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та до 20.05.2019 був відсутній на службі, проводив час, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість визнав і суду пояснив, що дійсно був призваний для проходження служби під час мобілізації, проходив службу в в/ч польова пошта НОМЕР_1 , однак 25.10.2014 без дозволу командування залишив територію частини. Повернувся до військової частини 20.05.2019.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість військовослужбовця ОСОБА_5 у самовільному залишенні місця служби без поважних причин понад один місяць, і такі його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання суд приймає до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання винуватості, каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого, те, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховуючи висновок органу пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, дійшов висновку про застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 407 КК України, а саме штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цим законом з застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в прибуток держави у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1