Рівненський апеляційний суд
________________________________________________копія:______
У Х В А Л А
Іменем України

13 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову начальника відділення СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 21.05.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову начальника відділення СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 від 21.05.2019 про закриття кримінального провадження №0006222 від 16.10.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190, ст.219, ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні осіб складів вказаних кримінальних правопорушень.

Згідно оскаржуваної ухвали суду, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову начальника відділення СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 21.05.2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає ухвалу суду незаконною та не обгрунтованою, оскільки, на його думку вона ухвалена слідчим суддею із істотним порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, без об`єктивного з`ясування обставин, без підтвердження їх доказами, дослідженими під час судового засідання. Зазначає, що судові дебати під час судового розгляду не проводились. Додає, що розгляд справи проведений без витребування всіх томів кримінального провадження, окрім останнього, та, що постанова слідчого від 21.05.2019 не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4 зазначив в ухвалі, що проаналізувавши всі доводи скарги та надавши їм оцінку, дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки слідчим проведено необхідні слідчі дії для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проаналізовано відповідні зібрані матеріали, надано їм належну правову оцінку.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 змінив свої апеляційні вимоги та просив ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова слідчого від 21 травня 2019 року не містить мотивів та обгрунтування підстав закриття кримінального провадження в частині відсутності в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України. Також, слідчим не досліджено повноваження ОСОБА_17 , який на даний час є власником приміщення, яке належало ТОВ «Київ», підписувати від імені ЗАТ «Фоззі» довіреність від 28 травня 2008 року. Крім того, слідчим проігноровано та не досліджено обставини придбання товариством «Чарівне узбережжня» 91,4 % статутного капіталу ТОВ «Київ» та ліквідацію товариства. Зазначає, що слідчим суддею не було проведено судові дебати, чим істотно, на його думку, порушено вимоги кримінального процесуального закону. Висловивши вказане клопотання, одночасно заявив, що під час нового досудового розслідування необхідно тільки допитати ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та з`ясувати причини припинення ТОВ «Київ». Чи потрібно проводити ще якісь слідчі дії не зазначив.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, міркування прокурора щодо залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційні скарзі з доданими до неї доповненнями доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора.

За наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення прокурор, слідчий, в порядку, передбаченому статтями глави 22 КПК України, повідомляє їй про підозру, після чого прокурор у найкоротший строк зобов`язаний здійснити одну з дій, передбачених у ч.2 ст.283 цього Кодексу: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення або не встановлені достатні докази для підтвердження винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, кримінальне провадження, відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст.284 КПК України, закривається.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, за ознаками ч.3 ст.358 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006222 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України було розпочато 16.10.2015 року, після чого це кримінальне провадження і кримінальні провадження №0006825, №0005068 були об`єднані в одне провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2018 за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0006222 слідчим винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю ознак складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190, ст.219, ч.2 ст.364 КК України, яка була оскаржена ОСОБА_4 в судовому порядку.

В подальшому, кримінальне провадження №0006222 неодноразово поверталось до слідчого відділу на досудове розслідування та розглядалось в судах різних інстанцій.

Здійснивши досудове розслідування та вичерпавши всі можливості отримати докази, достатні для підтвердження винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , рівно як і будь-якої іншої особи в суді, слідчий кримінальне провадження закрив, виклавши у постанові від 21.05.2019 докладні мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, відповідно до ч.5 ст.110 цього Кодексу.

Слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_4 на постанову начальника відділення СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 від 21.05.2019 про закриття кримінального провадження №0006222, перевірив матеріали кримінального провадження і з`ясував, що вина будь-якої особи у вчиненні кримінального правопорушення наявними в ньому доказами не доведена. Відомостей про неперевірені слідчим фактичні дані, які доводили б протилежне або відомостей про їх джерела учасники кримінального провадження ні слідчому судді ні суду апеляційної інстанції не надали.

За своєю формою і змістом ухвала слідчого судді вимогам ст.372 КПК відповідає.

Доводи ОСОБА_4 стосовно істотного порушення вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею через не проведення судових дебатів, колегія суддів вважає необгрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.364 КПК України, у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Разом з тим, у ч.3 ст.56 КПК, яка визначає права потерпілого під час судового провадження, не зазначено як обов`язкове право потерпілого виступати в судових дебатах.

Згідно вимог ст.412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито; судове рішення ухвалено незаконним складом суду; судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; порушено правила підсудності; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що події стосовно даного кримінального провадження мали місце у 2002-2008 роках.

Так, враховуючи, що після внесення відомостей до ЄРДР, повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні нікому не вручено, колегія суддів не визнає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону не проведення судових дебатів при розгляді скарги слідчим суддею безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, в розумінні ст.412 КПК України, оскільки судовий розгляд, який проводиться слідчим суддею має свої особливості. До того ж, ні у доповненнях до апеляційної скарги, ні під час апеляційного розгляду апелянт не зазначив, яким чином не проведення судових дебатів перешкодило чи могло перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, як це порушення кримінально-процесуального закону вплинуло на винесення слідчим суддею відповідного рішення.

Крім того, вимоги ОСОБА_4 про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді і призначення нового розгляду у суді першої інстанції не узгоджуються з положеннями ч.3 ст.407 КПК України.

Так, частиною 3 ст.407 КПК України передбачається, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції тільки має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що положення чинного КПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвали слідчих суддів, не передбачають можливості призначення нового розгляду у суді першої інстанції, тому такі вимоги ОСОБА_4 не ґрунтуються на законі та не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.424 КПК, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

На підставі неведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову начальника відділення СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 21.05.2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя-доповідач: ОСОБА_1