Справа № 452/3139/18
Провадження № 1-кп/452/94/2019
ВИРОК
іменем України

10 червня 2019 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луки Самбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, непрацюючого, раніше судимого 19.03.2019 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст.189, ч. 2 ст. 146 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки із застосуванням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 28 травня 2018 року, біля 01 год., керуючи автомобілем марки «ТОYОТА САМRY», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Чорновола м. Самбора в напрямку від м. Львів до центру м. Самбора, навпроти військової частини НОМЕР_2 , грубо порушуючи вимоги п. 1.5 розділу 1 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 розділу 1 в частині визначення термінів: «безпечний інтервал», «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «перешкода для руху», п.п. «б» п. 2.3 розділу 2 (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.п. «д» п. 2.3 розділу 2 (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 12.1 розділу 12 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п. 12.3 розділу 12 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), п.п. «б» п. 12.9 розділу 12 (перевищувати максимальну швидкість на ділянці дороги, зазначену в пункті 12.4 з обмеженням швидкості в 50 км/год.), п. 13.1 розділу 13 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу) чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, які виразились в тому, що він, керуючи вищевказним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухався зі швидкістю 80 км/год., що є перевищенням максимально допустимої швидкості руху на даній ділянці дороги, тобто не вибравши безпечної швидкості, враховуючи дорожні умови та обстановку, маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль марки «АLFА RОМЕО 156» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 Республіки Польща під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався попереду правою по напрямку до центра м. Самбора смугою руху, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного об`їзду даного автомобіля, не дотримав безпечного інтервалу між вказаними транспортними засобами, чим допустив зіткнення даних автомобілів на смузі призначеній для руху до центру м. Самбора. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «АLFА RОМЕО 156» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 Республіки Польща перекинувся, а ОСОБА_5 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи, косий уламковий перелом середньої третини діафізу лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів по ширині та заходженням до 3 см, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці довготривалості розладу здоров`я та струс головного мозку, забійні рани, садна голови, обличчя, тулуба, правої вушної раковини, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Отже, ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 до початку судового розгляду пред`явив цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 780 (дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн., посилаючись на те, що розмір матеріальної шкоди становить вартість витрат, понесених позивачем, за зберігання автомобіля. Належний позивачу автомобіль було визнано речовим доказом, який було вилучено і в подальшому поміщено на стоянку (штрафмайданчик) належну ФОП « ОСОБА_8 », де вказаний автомобіль знаходився протягом 139 днів. Вартість однієї доби, згідно товарного чеку від 19.11.2018 року, становить - 20 гривень (139 днів * 20 гривень = 2780,00грн.). Спричинена моральна шкода виразилась у фізичному болі, емоційних та душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що перебуває у причинному зв`язку із зчиненим злочином, а також моральна шкода полягає у значному пошкодженні майна позивача (автомобіля).

У подальшому потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути із ОСОБА_3 матеріальну (майнову) шкоду (за зберігання автомобіля на стоянці (штрафмайданчику) в розмірі 5400 гривень 00 коп. Також зазначив, що в даному позові зазначено не всю заподіяну відповідачем позивачеві матеріальну шкоду. Іншу матеріальну шкоду (витрати на лікування, витрати пов`язані з ремонтом автомобіля, інші витрати, які покриваються згідно полісу (договору) страхування, внаслідок страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів) позивач має намір відшкодувати в страховій компанії.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 28 травня 2018 року, біля 01 години 40 хвилин, він перебуваючи за кермом автомобіля рухався в напрямку до м. Самбора. Погода була досить туманна і він рухався із невеликою швидкістю, приблизно 70-80 км/год. На дорозі збоку були люк і ями. Зауважив, що рухається інший автомобіль та щоб не виїжджати повністю на зустрічну смугу руху, оскільки даний автомобіль зауважив недалеко від себе, взяв вліво з наміром його об`їхати. Оскільки збоку був люк, потерпілий перебуваючи за кермом свого автомобіля вельнув легенько, а він його зачепив крилом. Частково, лівою частиною автомобіля, він виїхав на зустрічну смугу руху. Визнає себе повністю винним у вчиненому згідно викладеного в обвинувальному акті. Моральна шкода потерпілому ним відшкодована в повному обсязі. Матеріальну шкоду готовий відшкодувати. Шкодує з приводу вчиненого. Перебував за кермом у тверезому стані.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, його винуватість стверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , даними в судовому засіданні про те, що числа вказаного в обвинувальному акті він, перебуваючи за кермом автомобіля рухався по дорозі та зауважив, що автомобіль який рухався позаду засліплював світлом фар дзеркало, яке розташоване перед ним по центрі в салоні автомобіля. Даний автомобіль наближався. Він з`їхав праворуч і відчув удар. Йому вибило руль з рук, заднє колесо відірвало і машина стала некерована. Удар був в задню ліву частину його автомобіля, тобто удар пішов в крило і в колесо.

Підтримує уточнену заяву щодо задоволення матеріальної шкоди в розмірі 5 400 грн. за зберігання автомобіля на штраф майданчику. Моральну шкоду йому відшкодовано в повному обсязі. Шкоду спричинену здоров`ю та за автомобіль має намір стягувати із страховика.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежився дослідженням доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

Також слід врахувати позитивну характеристику обвинуваченого по місцю проживання, перебування на його утриманні малолітньої дитини, повне відшкодування потерпілому моральної шкоди, згоду на відшкодування матеріальної шкоди, а також думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.
Дослідивши цивільний позов ОСОБА_5 та оцінивши позовні вимоги, в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 1166 ЦК України, врахувавши всі обставини справи, цивільний позов в частині майнової шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі заявлених позивачем позовних вимог. Також слід врахувати, що іншу матеріальну шкоду (витрати на лікування, витрати пов`язані з ремонтом автомобіля, інші витрати, які покриваються згідно полісу (договору) страхування, внаслідок страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів) позивач має намір відшкодувати в страховій компанії.
Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди слід залишити без розгляду з врахуванням клопотання позивача.
Підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, в порядку ст.124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз.
Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.06.2019 року у виді штрафу 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, та вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.03.2019 року у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, із застосуванням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

У решті позов ОСОБА_5 про стягнення із ОСОБА_3 моральної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 6 435 (шість тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 00 коп.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя