Провадження №1-кс/201/6554/2019
У Х В А Л А
Іменем України
25 листопада 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.11.2019р., -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2019р. директор ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даною скаргою, в якій просить визнати бездіяльність прокурора Дніпропетровської області та посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви за вих. № 197 (вх. № 55691-19) від 19.11.2019р. незаконною; зобов`язати прокурора Дніпропетровської області та посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР по заяві ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197 КК України, за вих. № 197 (вх. № 55691-19) від 19.11.2019р.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 19.11.2019 року він, як директор ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», подав до прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України (вих. № 197 від 19.11.2019р.). Однак, як відомо заявнику, відомості по вищезазначеній заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Представник заявника ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності №13 від 02.01.2019р.) надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути скаргу без застосування технічних засобів фіксування судового процесу, скаргу підтримав в повному обсязі, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що 19.11.2019р. директор ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 подав до прокуратури Дніпропетровської області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України за вих. № 197 від 19.11.2019р. (вх. 55691-19 від 19.11.2019р.).

В своїй заяві заявник зазначив, що ТОВ «АТБ інвест», розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. П. Калнишевського (колишня вул. Косіора), 1а (біля будівель та споруд ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ»), здійснено незаконне будівництво та незаконна реєстрація право власності на нібито нерухоме майно огорожу та мостіння на самовільно зайнятій земельній ділянці, без будь-яких дозвільних документів, що є кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 197-1 КК України (самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво).

На час розгляду даної справи відомості про внесення відомостей до ЄРДР за заявою директора ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 від 19.11.2019р. суду надані не були.
Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою директора ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві директора ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 від 19.11.2019р. безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі Іванов проти України (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Ашинґдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Що стосується вимог скарги в частині зобов`язання прокурора Дніпропетровської області внести відомості до ЄРДР, слідчий суддя вважає їх такими, що не ґрунтуються на процесуальному законі і не відповідають обсягу повноважень вказаної особи.

Так, Законом України Про прокуратуру визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів. Нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону визначено однією з функцій прокуратури. Повноваження прокурора при здійсненні нагляду за досудовим слідством законодавцем закріплені у ст. 25 Закону України Про прокуратуру, яка відсилає до КПК України, визначивши, що прокурор у цій сфері користується правами та виконує обов`язки, передбачені КПК.

За приписами ч. 2 ст. 26 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює нагляд за додержанням законів також у зв`язку з необхідністю належного реагування на відомості про можливі порушення законодавства, що містяться у скаргах, зверненнях чи будь-яких інших джерелах.

Наказом Генеральної прокуратури України від 28.03.2019р. № 51, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.04.2019р. за № 363/33334, затверджений Порядок організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, пунктами 3 - 5 розділу І якого визначено повноваження у т.ч. керівника регіональної прокуратури відповідно до розподілу обов`язків забезпечувати: організацію діяльності та взаємодії прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні; виконання вимог закону при прийманні, реєстрації, розгляді та вирішенні заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, своєчасне внесення відомостей до ЄРДР; повне, ефективне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень відповідно до вимог законодавства; реагування на виявлені порушення закону з часу надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення до прийняття остаточного рішення у провадженні.

Виконання повноважень керівника регіональної прокуратури забезпечують згідно з компетенцією самостійні структурні підрозділи прокуратур відповідного рівня, які здійснюють: моніторинг ЄРДР; вивчення інформації про хід і результати досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, матеріалів кримінального провадження та засвідчених копій судових рішень; інформаційно-аналітичне та методичне забезпечення діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури, вивчення та узагальнення практики застосування законодавства; виконання доручень керівників прокуратур регіонального рівня, їх перших заступників та заступників.

Керівники прокуратур регіонального рівня, їх перші заступники та заступники відповідно до розподілу обов`язків забезпечують ефективну взаємодію у кримінальному провадженні регіональних, військових та місцевих прокуратур, розташованих у межах однієї адміністративно-територіальної одиниці; за необхідності створюють за погодженням із Генеральною прокуратурою України міжрегіональні групи прокурорів або слідчих прокуратури.

Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, затверджене Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання відомостей з нього (далі - Положення № 139).

Згідно з п.п. 6, 7, 8 розділу І Положення № 139 виконання функцій адміністратора Реєстру покладається на регіональні прокуратури (за винятком військових), якими забезпечуються адміністрування та моніторинг використання системи, надання (обмеження) реєстраторам доступу до Реєстру у визначених цим Положенням випадках, перевірка дотримання дисципліни та системи безпеки, проведення навчання щодо наповнення та користування Реєстром, а також виконання інших функцій, передбачених цим Положенням.

Реєстраторами Реєстру є: прокурори, у тому числі керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування; слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Реєстратори самостійно формують (отримують) витяг з Реєстру у межах унесеної інформації та посвідчують його своїм підписом. Надання витягу з Реєстру здійснюється реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому.

З наведених положень слідує, що до повноважень прокурорів областей (іншими словами - керівників регіональних прокуратур) не відноситься виконання функцій щодо прийняття і реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення і надання відповідних витягів з ЄРДР, оскільки це повноваження виключно реєстраторів, які самостійно формують (отримують) витяг з Реєстру та посвідчують його своїм підписом. Такими реєстраторами є прокурори (керівники прокуратур), керівники органів досудового розслідування, слідчі, детективи, уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. В той час як прокурори областей (керівник регіональних прокуратур) здійснюють лише щоденний моніторинг ЄРДР.

Окрім того, відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 139, а тому не підлягають задоволенню вимоги заявника про зобов`язання ввести відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією, визначеною ним ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Також, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в частині визнання бездіяльності прокурора Дніпропетровської області та посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області незаконними, оскільки виходячи з положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ст. 220 та ст. 303, ст. 307 КПК України не передбачено такого способу захисту і відповідного рішення за наслідками розгляду скарги.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою директора ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 від 19.11.2019р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.11.2019р. задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 від 19.11.2019 р. (вх. 55691-19 від 19.11.2019р.).

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1