Справа № 298/762/19
Номер провадження 1-кп/298/84/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 21 травня 2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:
-12 жовтня 2011 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ст.185 ч.3 КК України на строк 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2007 року і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Відповідно до вимог ст. ст. 89, 91 КК України судимість не погашена та не знята;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в період часу з 13 січня 2019 року по 14 травня 2019 року, систематично вчиняв психологічне насильство відносно осіб з якими він перебуває у близьких відносинах, а саме: матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідної сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають в АДРЕСА_1 . Зокрема, 13 січня 2019 року приблизно 15 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї рідної мами ОСОБА_6 психологічне насильство, шляхом словесних образ та приниженні її гідності нецензурними словами, шарпанні її за верхній одяг, залякування та погрозами фізичної розправи над нею. Крім того, 10 травня 2019 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись по місцю свого проживання, вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_4 , психологічне насильство, шляхом словесних образ її нецензурними словами, спробами вдарити її, а також виганяв потерпілу з будинку в якому вона проживає на вулицю. Продовжуючи систематичне знущання над близькими особами, ОСОБА_5 , 11 травня 2019 року, близько 21 години 00 хвилин, знаходячись по місцю свого проживання, вчинив відносно своєї рідної сестри ОСОБА_4 психологічне насильство, шляхом словесних образ її нецензурними словами, спробами вдарити її, а також виганяв потерпілу з будинку в якому вона проживає на вулицю. Таким чином, ОСОБА_5 скоїв систематичне вчинення психологічного насильства відносно осіб з якими він перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілих, погіршення якості їх життя, переживань за свою безпеку, нездатність захистити себе, відчуття безпорадності та відчаю перед вседозволеністю ОСОБА_5 . За систематичне вчинення вказаних адміністративних правопорушень ОСОБА_5 у 2019 році був тричі притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення чотирьох адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства, а саме: постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2019 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2019 року справи про адміністративні правопорушення № 298/630/19 та 298/631/19 щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП об`єднані в одне провадження та визнано його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2019 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин наведених у обвинувальному акті визнав.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що її брат обвинувачений ОСОБА_5 , дійсно систематично допускав по відношенню до неї та їх матері ОСОБА_6 висловлювання в нецензурній формі та погрози фізичною розправою, неодноразово штовхав та намагався вдарити її. Крім того, свідком зазначених дій обвинуваченого стала і її малолітня донька, 2009 року народження, яка внаслідок цих подій сильно переживає. Призначення покарання залишила на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, обвинувачення підтримала в повному обсязі.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має. Тому суд, допитавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, потерпілих, дійшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Як особа, по місцю проживання ОСОБА_5 характеризується з посередньої сторони. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, винному ОСОБА_5 необхідно для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України у виді арешту.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався.
Речові докази, процесуальні витративідсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1