ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Жирова Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні немає, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.01.2019 о 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , в гостях у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , помітив жіночу дублянку, яка належить останній. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 вирішив незаконно, протиправно заволодіти чужим майном, та з кишені дублянки, яка висіла в коридорі на вішаку, викрав в`язку ключів якими відчиняються вхідні двері квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 19.01.2019 о 03 год. 20 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, за допомогою викраденої в`язки ключів відкрив вхідні двері в кв. АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_5 . Після цього з приміщення квартири викрав ноутбук марки «ASUS CORE» моделі К56С вартістю 4703 грн. 33 коп., ТВ тюнер «Воля» smart HD, вартістю 150 грн., WI-FI роутер марки TP-Link, вартістю 300 грн.
У подальшому ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 5153,33 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
30.09.2019 під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він перебував у гостях у ОСОБА_6 , де вони спілкувалися, вживали алкогольні напої. Пізніше, він вирішив залізти до кишені дублянки, яка належала ОСОБА_5 , та дістав звідти ключі від її квартири. Ключі він бачив не вперше і знав, що вони від квартири потерпілої, де він також бував декілька разів. Витягнувши ключі, він пішов від ОСОБА_7 , взяв таксі і доїхав до квартири за адресою АДРЕСА_3 . В подальшому за допомогою ключів він відкрив квартиру, зайшов у неї та викрав ноутбук, тюнер і вай-фай роутер. Окрім нього в квартирі нікого не було. Викрадене здав до ломбарду, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаюється просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що претензій до обвинуваченого не має, оскільки останній повністю відшкодував їй шкоду завдану злочином, просила суд суворо його не карати.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого та потерпілої провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду. Доказами, що містяться у справі, і які ніким не оспорюються, підтверджується вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин характеризується умисною формою вини у виді прямого умислу, оскільки він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, що підтверджується наданими ним під час судового розгляду показаннями.

Вказаний злочин, який вчинив ОСОБА_4 є закінченим, оскільки його діями повністю реалізована об`єктивна сторона цього злочину.

Згідно документів, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , він є таким, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (вимога ДІТ МВС України від 29.08.2019), посередньо характеризується за місцем проживання (Характеристика, надана Жирівською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 02.08.2019 вих. 14), на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога (довідка Жидачівської ЦРЛ від 10.07.2019 № 20).
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення та під час кримінального провадження, обставини, що пом`якшують покарання, думку потерпілої, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Водночас, зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин 19.01.2019, тобто до вчинення злочину за яким останнього засуджено вироком Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2019, при призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання слід керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання за цим вироком слід зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_4 та частково відбуте покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2019 - з 21.06.2019.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Згідно ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно до Довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні від 26.01.2019 № 0000071 витрати на проведення експертизи складають 628,04 грн. З огляду на це з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Залізничного районного суду м. Львів від 08.08.2019, більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та частково відбуте покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2019 з 21.06.2019.
Початок строку відбування покарання обчислювати з 21.06.2019.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 (чотири) копійки.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1