Справа №345/2059/16-к
Провадження № 1-кп/345/41/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2019 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №000413, №0001535, № 0000041 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, інваліда третьої групи, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на один рік три місяці обмеження волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) повторно.

Злочини вчинено за таких обставин.

25.02.2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи у гостях у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , таде вони спільно розпивали спиртні напої. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно таємно викрав з кухні квартири електричний чайник марки SATURN ST EK 8010, вартістю 70,00 гривень та мікрохвильову піч марки MICROMAXX MM4221, вартістю 500,00 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 570,00 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 27.11.2016 року близько 12.00 год., перебуваючи в гаражному масиві по вул. Рубчака в м. Калуші Івано-Франківської області, діючи умисно з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_7 , будучи помилково впевненим у добросовісності дій ОСОБА_3 , добровільно передав йому мобільний телефон Samsung GT E 1195 вартістю 350,00 гривень із сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС, вартістю 50,00 гривень, на рахунку якої грошей не було.
Керуючись умислом, направленим на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 заволодів мобільним телефоном Samsung GT E 1195 із сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС, не маючи наміру на його повернення в майбутньому, таємно покинув вказане місце, а мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на суму 400,00 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 07.01.2017 близько 13.30 год. перебував у квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_8 по АДРЕСА_5 , де спільно розпивали спиртні напої. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно таємно викрав WI FI роутер марки Нетіс, вартістю 500,00 гривень., сабвуфер із колонками китайського виробництва, вартістю 2 000,00 гривень, комп`ютерні навушники марки Philips, вартістю 60,00 гривень, DVD програвач вартістю 500,00 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 060,00 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, обставини вчинення ним злочинів підтвердив в повному обсязі відповідно до викладеного. Розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати.

Потерпілі подали суди заяви про розгляд кримінального провадження в їхній відсутності, щодо призначення покарання покладалися на розсуд суду.

У відповідності до ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки він в своїй позиції не заперечує проти цього, а інші учасники судового розгляду дали на це згоду. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) повторно.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не знаходить.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який на «Д» обліку в нарколога не числиться, перебуває на «Д» обліку у психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, що вчинив дані злочинні діяння, будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, думку потерпілих щодо покарання.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі при ізоляції його від суспільства.

Оскільки епізод злочину, визначеного ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим 25.02.2016 до ухвалення Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області вироку від 05.08.2016, згідно якого ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на один рік три місяці обмеження волі, тому суд призначає покарання з врахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2016.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вчинив інші злочини, передбачені різними частинами статті Особливої частини Кримінального кодексу України, суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначить покарання із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд вважає, що при призначенні остаточного покарання обвинуваченому згідно ч. 1 ст. 71 КК України слід частково приєднати покарання за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2016.
Також згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в Постанові від 29.08.2018 по справі 663/537/17, провадження № 13-31кс18, якщо особа вчинила злочин в період до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи положення ч.1 ст. 72 КК України, згідно якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання його під вартою з 14.06.2017 по 22.11.2017 з розрахунку один день перебування під вартою за чотири дні обмеження волі.

Питання речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України два роки обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України, та покарання, призначеного за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2016, призначити ОСОБА_3 покарання у виді двох років шести місяців обмеження волі.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України два роки три місяці обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України один рік обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді двох років трьох місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.08.2016 визначити ОСОБА_3 остаточне покарання три роки три місяці обмеження волі.
Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_3 з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк його тримання під вартою з 14.06.2017 по 22.11.2017 з розрахунку один день перебування під вартою за чотири дні обмеження волі.

Речові докази: сім-карту оператора мобільного звязку МТС, яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
-відрізки білого паперу з написом «477-16-5231 від 25.02.2016 21:47:214 (Специфікація) … зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя