Справа № 344/2515/19
Провадження № 11-кп/4808/412/19
Категорія ч.1 ст. 368-3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_8 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2019 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 368-3, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, одружений, раніше не судимий, громадянин України,
затверджено угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2019 року, укладену між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному проваджені прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_10 , та підозрюваним ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.368-3, ч.4 ст.358 КК та призначено покарання:

- за ч.1 ст.368-3 КК штраф в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 гривень;

- за ч.4 ст.358 КК штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят ) гривень.

За вироком суду ОСОБА_9 обвинувачується у наданні службовій особі юридичної особи приватного права, незалежно від організаційно-правової форми, неправомірної вигоди за вчинення зазначеною службовою особою дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, а також у використанні завідомо підробленого документа.

Злочини вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_9 24.10.2018 з метою перереєстрації транспортного засобу марки Renault Trafic, 2006 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 на свою маму ОСОБА_11 , звернувся до особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження

В ході розмови особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження повідомив ОСОБА_9 про те, що ТОВ «Фаворит Авто» надає послуги комісії, а саме за дорученням Комітента за комісійну плату вчиняє за рахунок Комітента від свого імені правочини щодо продажу транспортного засобу. При укладенні договору купівлі продажу транспортного засобу інженер оцінювач ТОВ «Фаворит Авто» проводить огляд транспортного засобу, що реалізується, в ході якого визначає його вартість. При цьому особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження запропонував ОСОБА_9 оцінити транспортний засіб марки Renault Trafic, 2006 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 за ціною нижчою 50 000 грн. для того, щоб його мама ОСОБА_11 могла отримати субсидію при сплаті комунальних послуг, одночасно повідомивши останнього про те, що за такого роду послугу, на його власний розсуд, необхідно надати додаткову плату в розмірі 1000 грн. в якості винагороди.

В цей час у ОСОБА_9 виник умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі ТОВ «Фаворит Авто» в розмірі 1000 грн. за зменшення вартості транспортного засобу марки Renault Trafic, 2006 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 , з метою збереження права на субсидію за його матір`ю ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 24.10.2018 ОСОБА_9 о 10 годині 39 хвилин, перебуваючи в приміщенні офісу ТОВ «Фаворит Авто», що в м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 431, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, надав неправомірну вигоду в розмірі 1000 грн. особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за заниження оцінки колісного транспортного засобу, з метою збереження за покупцем ОСОБА_11 права на субсидію.

В подальшому особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження склав Акт технічного стану транспортного засобу №2109, до якого вніс завідомо неправдиві відомості про показник лічильника пробігу (наробітку), - 558 900 км., на підставі чого оцінив вищевказаний автомобіль на суму 48 720 грн., що надало можливість покупцю зберегти за собою право на субсидію.

Крім того, 24.10.2018 року ОСОБА_12 , з метою реєстрації за своєю матір`ю ОСОБА_11 права власності на транспортний засіб марки Renault Trafic, 2006 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1 , перебуваючи в приміщенні Територіального сервісного центру МВС № 2641, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 431, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, пред`явив працівникам вищевказаної державної установи, одержані попередньо в ТОВ «Фаворит Авто» завідомо підроблені документи, а саме: Акт технічного стану № 2109 транспортного засобу марки Renault Trafic, 2006 р.в., VIN: НОМЕР_1 , договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2109 від 24.10.2018, акт огляду реалізованого транспортного засобу № 3478/18/002109 від 24.10.2018, договір комісії № 2109 від 24.10.2018, до яких внесено завідомо неправдиві відомості про показник лічильника пробігу (наробітку), - 558 900 км.., та вартості вищевказаного автомобіля - 48 720 грн.

В поданій АС апелянт ОСОБА_8 вважає , що оскаржуваний вирок суду ухвалено помилково, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноти судового розгляду, без врахування дійсних обставин справи, а висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд також не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Також зазначає, що суд, розглядаючи справу за обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, фактично визнав його винуватим з неодноразовим вказуванням в оскаржуваному вироку його прізвища та обставин, які щодо нього нічим не доведені, порушив принцип презумпції невинуватості, позбавив його права на захист та справедливий суд і оскарження судового рішення, яке безпосередньо стосується його інтересів та впливає на вирішення в майбутньому факту наявності чи відсутності в його діях складу злочину.

Просить скасувати вирок Івано-Франківського міського суду від 15.03.2019 року а вказані матеріали кримінального провадження направити до Івано-Франківської місцевої прокуратури для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 який заперечив проти поданої АС ОСОБА_8 , просить вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Відповідно до ч.3 ст.375 КПК мотивувальна частина вироку на підставі угоди має містити: формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа; відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання; мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.375 КПК вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті. Таких вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Покликання апелянта ОСОБА_8 у поданій ним АС на те, що суд, розглядаючи справу за обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, фактично визнав його винуватим з неодноразовим вказуванням в оскаржуваному вироку його прізвища та обставин, які щодо нього нічим не доведені, порушив принцип презумпції невинуватості, позбавив його права на захист та справедливий суд і оскарження судового рішення, яке безпосередньо стосується його інтересів та впливає на вирішення в майбутньому факту наявності чи відсутності в його діях складу злочину, є безпідставним та необґрунтованим, виходячи із наступного. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із оскаржуваного вироку, судом у мотивувальній його частині дійсно вказано «інженера оцінювача ТОВ «Фаворит Авто» ОСОБА_8 . Однак, згідно заяви першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_13 про виправлення описки, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 вересня 2019 року, яка на даний час набрала законної сили, внесено виправлення у вирок Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2019 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2019 року, укладену між прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_9 яким його засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 368-3, ч.4 ст. 358 КК, замінивши в тексті мотивувальної частини вироку слова «інженера оцінювача ТОВ «Фаворит Авто» ОСОБА_8 » на «особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження». У відповідності до ч. 1 ст. 379 КПК суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні, а у відповідності до ч. 2 ст. 379 цього ж Кодексу, питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. За таких обставин, вирок Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2019 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 11 лютого 2019 року укладену між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному проваджені прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_9 з урахуванням ухвали Івано-Франківського міського суду від 26.09.2019 року, є законним і обґрунтованим і на думку колегії суддів жодним чином не порушує права та інтереси ОСОБА_8 , а також не порушує його право на захист. З урахуванням вищевикладеного, АС ОСОБА_8 не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК колегія суддів, - п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5