Постанова
Іменем України
3 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 686/501/18
провадження № 51-5497км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року про повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року.
Зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою слідчого судді закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо неповідомлення про прийняте рішення за його клопотанням від 3 січня 2018 року в кримінальному провадженні № 0004180.
Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, яку ухвалою від 13 березня 2019 року суддя-доповідач Апеляційного суду Хмельницької області залишив без руху з наданням строку для усунення недоліків, а ухвалою від 25 березня 2019 року повернув скаргу ОСОБА_6 , оскільки той не усунув недоліків.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування вищезазначеної ухвали на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд постановив незаконну ухвалу та безпідставно повернув його апеляційну скаргу, чим порушив його права.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримала касаційну скаргу ОСОБА_6 і просила її задовольнити через порушення апеляційним судом вимог ст. 422 КПК, яка не передбачає залишення без руху та повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді через неусунення недоліків.
Мотиви Суду
Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 24 КПК кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У ст. 392 КПК наведено перелік судових рішень, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, до яких відносяться й ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом, порядок перевірки в апеляційному порядку яких визначено в ст. 422 КПК.
Зокрема, відповідно до вказаної статті, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.
Тобто цією та іншими нормами КПК не передбачено можливості залишення без руху апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів. На це вказують, зокрема, й обмежені строки розгляду таких скарг на вказані рішення (ч. 2 ст. 422 КПК).
Цього не врахував суддя-доповідач апеляційного суду та необґрунтовано на підставі ст. 396, ч. 1 ст. 399 КПК залишив без руху апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді, надавши строк на усунення недоліків протягом 7 днів, хоча постановлення такого рішення не передбачено на стадії перевірки ухвали слідчого судді, а в подальшому повернув указану скаргу через неусунення недоліків, тобто на підставах, які не визначені кримінальним процесуальним законом.
Апеляційний суд неправильно застосував положення ст. 399 КПК (залишення апеляційної скарги без руху), оскільки ця норма процесуального закону може бути застосована до апеляційних скарг, поданих на судові рішення, передбачені частинами 1, 2 ст. 392 КПК, а що стосується оскарження судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 392 КПК (ухвали слідчого судді), то застосуванню підлягає спеціальна норма ст. 422 КПК.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 51-5496кмо18 (справа № 686/24639/17).
Отже, під час прийняття апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для його скасування.
Таким чином, доводи, наведені в касаційній скарзі, щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права, є обґрунтованими, тому касаційна скарга підлягає задоволенню, ухвала апеляційного суду скасуванню, а провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене, а також висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 686/24639/17, апеляційний розгляд здійснити відповідно до положень КПК, прийняти обґрунтоване і вмотивоване рішення згідно з вимогами кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року про повернення ОСОБА_6 апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3