пр. № 1-кс/759/4690/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі прокурора Київської місцевої прокуратури №8, ОСОБА_3 , захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №8, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, № 0005358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого (зі слів), затриманого 26.07.2019 року в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання о 15:30 годин, 26.07.2019 року, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27.07.2019 року до Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання слідчого.

Клопотання обгрунтовується тим, що розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 26 липня 2019 року, приблизно о 15 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись по вул. Ак.Корольова, 10-В в м. Києві, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно заволодів транспортним засобом-вантажним автомобілем «ГАЗ 3302-418» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .
Так, 26 липня 2019 року, приблизно о 15 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку № 10-В по вул. Ак.Корольова в м. Києві, помітити припаркований навпроти даного будинку на неохороннюваній стоянці вантажний автомобіль «ГАЗ 3302-418» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , яким вони домовилися незаконно заволодіти, вступивши тим самим між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вантажним автомобілем «ГАЗ 3302-418» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи погоджено між собою, пошкодили заднє праве скло кабіни автомобіля, через яке відкрили замок дверей вказаного автомобіля та проникли в його салон. Продовжуючи свої злочинні дії направленні на незаконне заволодіння вищевказаного автомобіля, ОСОБА_5 сів за кермо вантажного автомобіля «ГАЗ 3302-418» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_7 поряд на пасажирське сидіння. Далі ОСОБА_5 , з метою запуску двигуна автомобіля з буксиру, вимкнув передачу, тим самим розпочавши вільний рух автомобіля. Проїхавши, приблизно десять метрів, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були зупинені та затримані працівниками патрульної поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у незаконному заволодіння транспортним засобом вчинененого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

26.07.2019 року, ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.07.2019 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;- протоколом огляду місця події від 26.07.2019 року проведеного по АДРЕСА_3 , в ході якого було проведено огляд місця скоєння кримінального правопорушення; - протоколами допиту свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор вимоги даного клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказуючи, що стосовно підозрюваного існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором у судовому засіданні.

Частиною 1 ст.177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Мотивуючи клопотання, слідчий в основу для обрання міри запобіжного заходу покладає тяжкість та реальність покарання, та в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам, а зводиться лише до припущення, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Слідчим не вказано в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден більш м`якший запобіжного заходу не може забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.
Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, в порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обраної найважчої міри запобіжного заходу.

Обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід, слідчий суддя враховує наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, вважаючи їх належними і допустимими, тяжкість злочину та особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працює, його молодий вік, враховує наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та враховуючи, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить проте, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, вважає обрати міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час, що зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч 5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючисьст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №8, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, № 0005358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2019 року про

обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , - задовольнити частково. Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.

Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого,

зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у

вигляді домашнього арешту у нічний з 20 год.00 хв. до 09 грд.00 хв. наступного дня, строком на 60 днів до 25.09.2019 року в межах строку досудового розслідування.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання, а саме: кв. АДРЕСА_4 , у нічний з 20 год.00 хв. до 09 грд.00 хв. наступного дня, строком на 60 днів , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слiдчого СВ Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві прокурора та суду за першою вимогою; Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, щодо якого здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст.181 КПК України.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали до 25.09.2019 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали вручено 27.07.2019 року
о «__» год. «__» хв.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.
Підозрюваний ____________