Справа № 487/7666/18
Провадження № 1-кп/487/339/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 Аю

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003483, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області в порядку ст..283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0003483 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України з угодою про примирення між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , якої було досягнуто та укладено 16.11.2018 року.

У судовому засіданні обвинувачений його захисник та потерпілий просили затвердити угоду про примирення.

У судовому засіданні прокурор проти затвердження угоди заперечувала.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, потерпілого дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, суд приходить до наступного:

Відповідно до положень ст..468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст.469 ч.4 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За положеннями ст..474 ч.3 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Судом встановлено, що 16.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

За умовами угоди, відповідно до положень ст..472 КПК України, сторони погодили ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн.

Відповідно до положень ст..474 ч.7 п.п.2, 5 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затверджені угоди, зокрема, якщо встановлена очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Так, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання,у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За приписами ст..53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом к випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього кодексу, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винної особи.

За приписами ст..12 УУ України ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) середнього ступеню тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює та не має стабільного доходу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що встановлена очевидна не можливість понесення ОСОБА_4 взятих на себе зобов`язань, щодо сплати штрафу в дохід держави, оскільки він не працює не має постійного стабільного заробітку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода не відповідає вимогам ст..472 КПК України.
З урахуванням викладеного, у затверджені угоди слід відмовити та відповідно до приписів ст..474 ч.7 КПК України, продовживши розгляд кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання
На підставі викладеного, керуючись ст..314, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У затверджені угоди про визнання винуватості від 16 листопада 2019 року укладеної між потерпілим ОСОБА_6 . та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003483, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна.

Головуючий суддя: ОСОБА_1