Провадження № 1-кс/520/5747/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.05.2019 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 6, 9, 11, 12 ч.2 ст.11. ч.3 ст.146, ч.4 ст.189, ст.257 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000679 від 02.04.2013 року

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 6, 9, 11, 12 ч.2 ст.11. ч.3 ст.146, ч.4 ст.189, ст.257 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000679 від 02.04.2013 року, у якому слідчий просить суд: Заочно обрати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для розгляду клопотання в судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив суд задовольнити його, посилаючись на викладені доводи.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів провадження встановлено, що за версією слідства Приблизно в 1995-1996 років ОСОБА_7 з метою підриву основ громадської безпеки шляхом нападів на підприємства, установи, організації та окремих громадян, а також вчинення інших тяжких і особливо тяжких злочинів, у тому числі умисних вбивств за замовленням, організував збройне стійке ієрархічне об`єднання осіб (банду), що складається з декількох ланок і груп, що дислокуються на території міста Рені Одеської області, міста Одеси, міста Києва та інших міст України, а також в Республіці Молдова.

ОСОБА_7 особисто здійснював ретельний підбір керівників ланок банди, попередньо перевіряючи і оцінюючи їх ділові і професійні якості, навички та здібності при виконанні конкретних доручень.

Саме він, з моменту організації банди, підібрав у якості керівників ланок, що дислокуються на території Республіки Молдова, громадян ОСОБА_8 (засуджений 07.04.2008 Кишинівським апеляційним судом Республіки Молдови до довічного ув`язнення за викрадення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вимагання грошових коштів в особливо великих розмірах, вбивстві останнього та інших злочинах) та ОСОБА_11 (засуджений 20.06.2007 Апеляційним судом Миколаївської області до 15 років позбавлення волі за вимагання грошових коштів в особливо великих розмірах у ОСОБА_10 і близьких родичів, та інших злочинах), а в якості керівника ланки, що дислокується на території міста Рені Одеської області - ОСОБА_12 (засуджений 20.06.2007 Апеляційним судом Миколаївської області до 14 років позбавлення волі).

В ланку, очолювану ОСОБА_8 входили ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а в ланку, очолювану ОСОБА_11 - ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та інші невстановлені особи, дії яких, нерідко або через ОСОБА_8 та ОСОБА_11 контролював безпосередньо ОСОБА_7 .

Ланки, очолювані ОСОБА_8 та ОСОБА_11 в силу участі в них найбільш підготовлених «бойовиків», залучалися в основному для здійснення найбільш зухвалих силових акцій, вчинення умисних вбивств на замовлення, викрадення підприємців з метою отримання викупу і цілого ряду інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Ланка, очолювана ОСОБА_12 , використовувалася для підтримки «порядку» над підконтрольними територіями Ренійського, Ізмаїльського та Болградського районів Одеської області, для вчинення вимагання, проведення акцій залякування конкурентів шляхом пошкодження їх майна, побиття та інше. Окремі, найбільш підготовлені, члени ланки ОСОБА_12 залучалися до скоєння умисних вбивств за замовленням.

ОСОБА_12 , який працював заступником голови товариства інвалідів Ренійського району Одеської області, а до цього - директором ПП «Ветеран», ресторану «Південь» та інших підприємств, де одним із засновників або власником яких був - ОСОБА_7 , керував однією з ланок організації в місті Рені, і йому безпосередньо підпорядковувалися ОСОБА_22 (засуджений 20.06.2007 Апеляційним судом Миколаївської області до 7 років позбавлення волі) та ОСОБА_23 (засуджений 20.06.2007 Апеляційним судом Миколаївської області до довічного позбавлення волі).

ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 та ОСОБА_25 (засуджені 20.06.2007 Апеляційним судом Миколаївської області), більшою мірою, підпорядковувалися безпосередньо організатору - ОСОБА_7 .

Для здійснення окремих злочинів та іншої протиправної діяльності, всі вони періодично залучали інших осіб, які не були обізнані про існування озброєної злочинної організації та не розуміли, що своїми діями надають допомогу в її злочинній діяльності.

Так, для забезпечення банди зброєю та боєприпасами в приміщенні гаража № НОМЕР_1 автокооперативу «Простір», розташований по вул. Генерала Петрова № 61-а в м. Одесі, було влаштовано склад його зберігання. Відповідальним за зберігання та утримання складу озброєння за вказівкою ОСОБА_7 був призначений - ОСОБА_21 (засуджений 20.06.2007 Апеляційним судом Миколаївської області до 15 років позбавлення волі за вимагання грошових коштів в особливо великих розмірах у ОСОБА_10 і близьких родичів, та інших злочинах).

7 червня 2001 року даний склад був виявлений і розкритий працівниками правоохоронних органів. В процесі огляду приміщення даного гаража було виявлено та вилучено:

- гвинтівка ТОЗ - 8 кал. 5,6 мм. № 16109 (затвор - № чотириста вісімдесят одна тисяча сто шістдесят одна);

- 440 штук патронів кал. 7,62 мм.;

- 112 штук патронів кал. 9 мм.;

- 4 шт. патрона кал. 6,35 мм.;

- 5 ручних протитанкових гранат РПГ 18;

- 3 протитанкових гранати кумулятивного дії ПГ 7 С;

- 6 шт. 40 мм. унітарних пострілу ВОГ - 25 з осколкової гранатою;

- 8 шт. електродетонаторів ЕДП;

- ручний протитанковий гранатомет РПГ - 7 Н 1;

- 7 шт. глушників (ПБС - прилади безшумної стрільби);

- магазин до пістолета-кулемета ППС 43;

- магазин до пістолета іноземного виробництва;

- нічний стрілецький уніфікований приціл НСПУ;

- сумка для магазинів від автомата АКМ;

- футляр для бінокля нічного бачення;

- зарядний пристрій для акумуляторів типу 10 Д - 0.55 С -1;

- формене обмундирування працівників міліції.

Керівники ланок підбирали потенційних учасників банди, вивчаючи індивідуальні здібності кожного, людські якості, матеріальне та сімейне становище, наявність досвіду у використанні вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв, володіння прийомами рукопашного бою.

Обов`язковою умовою вступу в банду, як правило, було участь у вчиненні злочинів.

Для забезпечення діяльності банди, до її складу залучалися особи, які виконували обов`язки водіїв, охоронців, робочої обслуги, а також особи, що володіють знаннями в області економіки, які працюючи на підприємствах, організованих ОСОБА_7 , створювали необхідні умови для фінансування банди.

Рядові члени вказаного злочинного формування безпосередньо підпорядковувалися керівникам ланок, а ті, в свою чергу - ОСОБА_7 та іншим невстановленим керівникам групи.

Дії учасників злочинної організації були засновані на суворій конспірації, дисципліні, дотриманні загальноприйнятих у банді правил поведінки і чіткому розподілі ролей у конкретних злочинах.

Перед вчиненням злочинів членами банди проводився комплекс заходів щодо збору необхідних даних про об`єкт посягання. Саме для цих цілей ОСОБА_7 створив у банді групу «розвідки», керівником якої призначив ОСОБА_21 . Останній, дотримуючись глибокої конспірації, постійно проживав в місті Одесі на орендованих бандою квартирах і, отримуючи безпосередньо від ОСОБА_7 вказівки, організовував зовнішнє спостереження за важливими банді об`єктами, а також збором всієї необхідної про них інформації.

В обов`язки ОСОБА_21 також входило підтримання контактів з керівниками ланок і координація дій рядових учасників банди при вчиненні конкретних злочинів. Він же відповідав за організацію взаємодії з лідерами та учасниками інших організованих злочинних груп.

Крім того, ОСОБА_21 отримував кошти з підконтрольних комерційних структур, які в подальшому передавалися керівникам ланок для виплати щомісячного утримання банди, а також премій за вчинення конкретних злочинів.

Члени різних ланок даного угруповання, будучи часто не знайомі один з одним, нерідко вчиняли злочини спільно.

Зазначене формування було озброєне вогнепальною зброєю, боєприпасами і вибуховими речовинами. Воно володіло значними матеріальними засобами, автотранспортом, який періодично оновлювався, систематично змінювались засоби зв`язку, у тому числі мобільного та пейджерного, квартирами і дачами для проживання, у разі небезпеки для утримання осіб в якості заручників, гаражами для зберігання зброї та автомобілів.

Фінансування банди здійснювалося за рахунок коштів, здобутих злочинним шляхом. Учасники банди щомісяця отримували заробітну плату, розмір якої підвищувався після вчинення ними конкретних злочинів.

Безпосередньо керівництво бандою та координацію її діяльності, розробку планів вчинення злочинів та доведення їх до конкретних виконавців, виплату заробітної плати учасникам банди, а також премій за вчинення конкретних злочинів ОСОБА_7 здійснював через керівників ланок і груп, з якими він періодично зустрічався в основному за кордоном. Нерідко, перед вчиненням умисних вбивств за замовленням ОСОБА_7 особисто інструктував конкретного виконавця, координуючи надалі його дії через керівника ланки або групи «розвідки».

Керівники ланок неухильно виконували всі доручення ОСОБА_7 , невідкладно звітуючи про виконану ними роботу та витрачені кошти. Будучи об`єднаними єдиним з ОСОБА_7 наміром на безперебійне

функціонування банди, керівники ланок підбирали з числа свого оточення нових учасників банди, формуючи з них групи, що спеціалізувалися на виконання тих чи інших функцій, спрямованих на досягнення загальної мети банди.

Використовуючи корумповані зв`язки в органах влади і управління, ОСОБА_12 та інші керівники ланок займалися організацією правового, медичного, побутового та інформаційного забезпечення банди, а також прикриттям діяльності банди від соціального контролю, у тому числі від притягнення учасників банди до кримінальної відповідальності.

Зазначеною бандою в період 1998-2003 років за замовленням ОСОБА_7 і при його безпосередньому керівництві були скоєні тяжкі і особливо тяжкі злочини, у тому числі умисні вбивства за замовленням, на території України, а також в Республіці Молдова.

Так, у квітні - травні 1999 року (більш точна дата слідством не встановлена) лідер злочинного угруповання ОСОБА_7 спільно із керівниками ланок ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_21 прийняли рішення викрасти генерального директора Одеського підприємства «Майстер», розташованого по вул. Тираспольська, 22, в м. Одесі, ОСОБА_10 , з метою отримання грошової винагороди за його звільнення.

До складу злочинної групи, яка очолювалась ОСОБА_8 , паралельно з іншими членами входили ОСОБА_13 (засуджений 29.06.2006 Апеляційним судом м. Кишинів), ОСОБА_15 , (засуджений 18.05.2006 Апеляційним судом м. Кишинів), ОСОБА_16 , (засуджений 18.05.2006 Апеляційним судом м. Кишинів), ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_17 , а до складу злочинної групи під керівництвом ОСОБА_11 входили ОСОБА_20 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які мали здійснити наступний злочин.

Для утримання ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , за наказом ОСОБА_7 учасниками банди, був орендований приватний будинок, розроблений план операції, проведені розвідувальні заходи.

У травні 1999 року (більш точна дата та час слідством не встановлені) ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 згідно вказівок ОСОБА_8 та ОСОБА_21 , здійснили візуальне спостереження за ОСОБА_10 , встановивши місця, які відвідував останній, напрями пересування, збирали інформацію про останнього, необхідну для вчинення злочину.

За результатами візуального спостереження було встановлено, що ОСОБА_10 мешкає у будинку АДРЕСА_3 , пересувається на автомобілі марки «Fiat-Croma», додому повертається пізно по двом дорогам, залежно від конкретних обставин.

У ніч на 2 червня 1999 року, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , ОСОБА_28 , ОСОБА_27 ОСОБА_20 , ОСОБА_30 , ОСОБА_17 та інші особи прибули до будинку № 49 по вул. Академічна у м. Одеса, де заблокували обидві дороги до зазначеного будинку і чекали прибуття ОСОБА_10 . Деякі з вказаних осіб були одягнені в камуфляжну форму співробітників міліції спеціального призначення «Беркут», а ОСОБА_15 - у форму співробітника ДАІ МВС України. Для створення більш сприятливих умов для вчинення злочину на автомобілі «УАЗ-31514» були знаки міліції спеціального призначення «Беркут». На автомобілі моделі «ВАЗ-2107» під управлінням ОСОБА_15 були знаки дорожньої поліції України.

Приблизно о 01:00 годині 02.06.1999, директор змішаного підприємства «Майстер» ОСОБА_10 на автомобілі «Fiat-Croma», під управлінням водія ОСОБА_9 , прибули до будинку по АДРЕСА_3 , де на дорозі його зупинив ОСОБА_15 , який був одягнений в форму співробітника ДАІ, а ОСОБА_16 та ОСОБА_13 заблокували дорогу на автомобілі «УАЗ-31514».

Застосувавши фізичну силу, ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , витягли потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з автомобілю «Fiat-Croma», після чого на них наділи наручники, а на голови наділи поліетиленові пакети. Інші учасники злочину, слідкували за подіями, щоб забезпечити безперешкодне транспортування викрадених осіб з місця злочину.

Насильно заштовхав ОСОБА_9 на заднє сидіння автомобілю «ВАЗ-2107», державний номер НОМЕР_2 , учасники банди наказали останньому лягти на підлогу автомобілю, при цьому погрожуючи смертю у разі опору, а потім привезли його в заздалегідь орендований приватний будинок АДРЕСА_2 , через короткий проміжок часу, був привезений і ОСОБА_10 .

Обидва заручники були роздягнені, ОСОБА_9 прив`язали наручниками під ліжко, де його тримали без їжі та води протягом кількох днів, а ОСОБА_10 за тих же умов прив`язали у сусідній кімнаті, завдаючи їм як фізичних, так і моральних страждань.

Заручників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 охороняли по черзі члени банди ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 та ОСОБА_21 , а також члени злочинної групи ОСОБА_11 - ОСОБА_28 , ОСОБА_20 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 .

Протягом кількох днів, вказані особи періодично знущалися з потерпілого ОСОБА_10 , погрожуючи йому смертю, випитуючи інформацію про суми грошових коштів, якими він володіє, про місця їх зберігання, а також інформацію про закордонні банківські рахунки.

У перші дні червня 1999 року ОСОБА_32 (був убитий у Житомирському слідчому ізоляторі України, після того, як надав слідству правдиві свідчення), за вказівкою ОСОБА_7 прибув до будинку по АДРЕСА_2 , де він, скориставшись досвідом оперативної роботи, раніше отриманою під час служби в органах МВС, з`ясував у потерпілого, що розмір змішаного підприємства «Майстер» оцінюється в 2 мільйони доларів США.

Керівники злочинної групи, прийнявши рішення витребувати з ОСОБА_10 у якості викупу за звільнення суму у 1,5 мільйонів доларів США (один мільйон п`ятсот тисяч доларів) готівкою, яку треба було передати в три етапи; вони запевнили потерпілого, що після першого траншу у сумі 500000 доларів США звільнять потерпілого ОСОБА_9 .

Отримавши згоду ОСОБА_10 на передачу викупу, викрадачі припинили погане поводження та покращили умови заручників ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , але продовжили примусово їх тримати під охороною, позбавивши їх свободи і загрожувавши їм смертю у разі несплати грошей за викуп.

Для виконання вимог, висунутих викрадачами, ОСОБА_10 періодично телефонував особам, які мали право розпоряджатися майном та коштами змішаного підприємства «Майстер», а також колишній дружині ОСОБА_33 яким були передані вимоги викрадачів про сплату 1,5 мільйонів доларів США у якості викупу.

У зв`язку з тим, що процес передачі першого траншу грошових коштів затримався, тобто не вдалося отримати грошові коштів у встановлені терміни, та подальше утримання ОСОБА_10 на території України ставало небезпечним, ОСОБА_7 прийняв рішення перевезти потерпілого ОСОБА_10 на територію Республіки Молдова.

Виконати вказівку ОСОБА_7 доручив ОСОБА_32 , який залучив щодо незаконного транспортування на автомобілі «Ford-Scorpio» потерпілого, осіб на прізвища ОСОБА_34 та ОСОБА_35 (повні анкетні дані в ході слідства встановити не представилось за можливим). ОСОБА_10 винесли з будинку у наручниках та з закритим обличчям, заштовхали на заднє сидіння автомобілю «Ford-Scorpio».

Вказаним автомобілем керував Цегельний, а ОСОБА_35 охороняв ОСОБА_10 разом з іншими машинами. Вони пересувалися на проміжних дорогах, оминаючи стаціонарні пости ДАІ, та перевезли заручника по Овідіопольській трасі, в районі «Гребного каналу», тобто за межами міста Одеси.

Приїхавши до пункту призначення, ОСОБА_32 доповів про це по телефону ОСОБА_8 , останній повинен був забезпечити подальше перевезення заручника на територію Республіки Молдова.

Передавши потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_31 , які були визначені ОСОБА_8 доставити ОСОБА_10 до Республіки Молдова, рухаючись по ґрунтових дорогах і полях, уникаючи митні пости та прикордонні пункти пропуску, перевезли заручника на околиці міста Вулканешти Республіки Молдова, в районі колишнього піонерського табору, де вони чекали на ОСОБА_28 який повинен забезпечити їх подальший рух по території Республіки Молдова без перешкод.

ОСОБА_28 прибув на автомобілі моделі «ВАЗ-2107» з невстановленими державними номерами, за допомогою якого він здійснив подальше перевезення ОСОБА_10 у місті Кишинів, де перевезли заручника у квартиру АДРЕСА_4 . Квартиру взяли в оренду члени групи для цих цілей, за вказівкою ОСОБА_11 .

У вказану квартиру ОСОБА_10 незаконно тримали близько місяця, потім його перевезли в орендованому будинку АДРЕСА_5 , де він утримувався до жовтня 1999 року. З 11.10.1999, ОСОБА_10 перевезли до будинку АДРЕСА_6 , де утримували його до грудня 1999 року.

Після того, як ОСОБА_10 перевезли до Республіки Молдова, ОСОБА_9 далі незаконно утримували в будинку АДРЕСА_2 , де його охороняли ОСОБА_16 та ОСОБА_26 .

В другій половині червня 1999 року, ОСОБА_26 за вказівкою ОСОБА_7 , запросив до вказаної адреси ОСОБА_21 , який разом з ОСОБА_16 незаконно утримували ОСОБА_9 до 2-3 липня 1999 року, тобто до моменту його звільнення.

В АДРЕСА_7 , ОСОБА_10 охороняли по черзі ОСОБА_11 , ОСОБА_28 та ОСОБА_31 , а в приватних будинках ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 ОСОБА_26 . Особи, які охороняли заручників, отримували грошові кошти від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за кожен день роботи.

В кінці серпня 1999 року відповідальні особи змішаного підприємства «Майстер» передали викрадачам викуп в сумі 500 000 доларів США, а на початку грудня 1999 року, члени банди отримали останній грошовий викуп у сумі 600 000 доларів США.

Після отримання викупу у повному об`ємі, члени банди, які намагаючись приховати факт викрадення ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та їх утримання в якості заручників, так з метою щоб заручники не впізнали учасників злочину, прийняли рішення вбити ОСОБА_10 .

Згодом, діючи відповідно до плану, в грудні 1999 року, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_31 , ОСОБА_28 , маючи на меті умисно вбивство громадянина ОСОБА_10 , відвезли останнього на околиці м. Кишинів, на території виноградника, який належав господарству «Дялул Буюканюлуй» біля вул. Г. Кодряну, до заздалегідь викопаної ями.

ОСОБА_11 , діючи разом з ОСОБА_8 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_10 , зробив декілька пострілів пістолету «Макаров» в потерпілого, від яких останній помер на місці.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 900 при огляді трупа виявлено такі тілесні ушкодження: наскрізне проникаюче вогнепальне поранення голови. Дірчасті переломи потиличної кістки зліва (вхідний отвір). Наскрізне проникаюче кульове вогнепальне поранення грудної клітини. Дірчасті переломи 2-го ребра зліва (вхідний отвір) і 7-го ребра справа (вихідний отвір). Дірчасте пошкодження обох стінок правого шлуночка, діафрагми (діаметр 9 см), ушкодження середньої та правої частки печінки.

У скоєнні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

23 червня 2018 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_36 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 яке було погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_37 .
Ґрунтовність підозри ОСОБА_7 в інкримінованих ним злочинах доведена і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України карається на строк до 15 років або довічним позбавленням волі.

Згідно наданих до суду слідчим матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку, що підтверджується контрольною карткою (red card) № А527/5-2003 (відділ міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області).

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України карається на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, може продовжити свою злочинну діяльність, а також враховуючи наявність вищевказаних ризиків, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги слідчого знайшли своє об`єктивне підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Заочно обрати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для розгляду клопотання в судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.6 ст. 193 КПК України у разі затримання особи, не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу її доставки до місця розгляду кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1