ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1315/19 Справа № 194/1544/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 09 квітня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 25 жовтня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.304, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, 75, 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

- 28 листопада 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.389, 71, 72 КК України до 1 місяця 3 днів арешту;

- 05 грудня 2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

- 08 червня 2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року вирок змінений, вважати засудженим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 14 червня 2019 року по відбуттю строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2019 року було частково задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 жовтня 2019 року з визначенням застави у розмірі 80280 грн. 00 коп.
Слідчий суддя, в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого від 29 серпня 2019 року, протоколом огляду предмету від 29 серпня 2019 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29 серпня 2019 року.

Вказує, що враховуючи вимоги ст.ст. 177,178,183 КПК України та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до шести років позбавлення волі, та який відповідно до пред`явленої підозри, вчинив в досить короткий строк після звільнення з місць позбавлення волі, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, отже вважаю, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України, раніше неодноразово судимий в тому числі і за умисні корисні злочини, не працює, не має офіційного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність у нього міцних сімейних та соціальних зв`язків в м. Тернівка та в м. Павлограді, таким чином менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам, як те, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, оскільки підозрюваний та потерпілий знають один одного, отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Також зазначає, що враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177,178,182,183 КПК України, ОСОБА_7 необхідно визначати розмір застави у вигляді сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент застави, тобто 80280,00 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ОСОБА_7 спільно проживає з цивільною дружиною та трьома дітьми, за місцем свого постійного проживання характеризується позитивно, має нерегулярний дохід, офіційно почав працевлаштовуватись, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, є безпідставними.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується документами, долученими до клопотання.

З наведених обставин слідчий суддя зробив правильний висновок про наявність щодо ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, достатньо обґрунтованої для вирішення питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з яким колегія суддів погоджується.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя належним чином врахував те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними та обґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, оскільки підозрюваний та потерпілий знають один одного.

Крім того, слідчим належним чином обґрунтована недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який у відповідності зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до шести років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий в тому числі і за умисні корисні злочини, не працює, не має офіційного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність у нього міцних сімейних та соціальних зв`язків в м. Тернівка та в м. Павлограді

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а натомість спростовуються наданими матеріалами в повному обсязі, у зв`язку з чим є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: