Справа № 646/6357/19
№ провадження 1-кс/646/5103/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002274 від 11.09.2019 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого: 1) 05.11.1998 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 140, 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; 2) 11.08.1999 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 145, 42, 43 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 3) 24.02.2005 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки; 4) 22.12.2006 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років; 5) 22.07.2014 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 до покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці; 6) 07.05.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 18.05.2016, у зв`язку з відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002274 від 11.09.2019 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що 07 вересня 2019 року приблизно о 21 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Валдайська, 24 побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_7 та діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, підійшов до останнього та запитав чи не наддасть йому ОСОБА_7 цигарок, на що ОСОБА_7 , відволікся та скориставшись цим ОСОБА_4 , наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока останнього від якого він впав на спину та продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , продовжив наносити тілесні ушкодження ОСОБА_7 руками, та зняв з лівої руки одягнену барсетку, в якій знаходились особисті речі потерпілого, серед яких мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi 4A», які належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 , з викраденим з місця вчинення злочину зник розпорядившись викраденим на власний розсуд та заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_7

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Отже, щоб запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового слідства вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зазначив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, кожен окремо, у судовому заперечували проти задоволення даного клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

11.09.2019 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0002274 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

11.09.2019 о 18:00 (час фактичного затримання) ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 12.09.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду речі, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_8 , речовим доказом. Пред`явленням особи для впізнання за фотознімками свідку та пред`явленням особи для впізнання потерпілому, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 186 КК України, винним себе не визнав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинені злочини, які за ступенем тяжкості є особливо тяжкими, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але слідчий суддя вважає, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у виді лише позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також наявність вищезазначених ризиків, а саме: вивченням особистості підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , раніше судимий, та він має незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, та вчинив умисний корисливий злочин проти власності, офіційно ніде не працює, тобто не має постійного джерела доходу, що може спонукати його на вчинення нового умисного корисливого злочину, може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого по кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002274 від 11.09.2019 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком шістдесят днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 11.09.2019 року о 18 годині 00 хвилин.

Дата закінчення дії ухвали 09.11.2019 року о 18 годині 00 хвилин.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 17.09.2019 о 16 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1