Провадження № 1-кс/554/4828/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

захисника скаржника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого з ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 22.08.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000071 від 23.08.2016 року, порушеного за ч. 2 ст. 365 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 р. до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла вищевказана скарга в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
В обгрунтування скарги зазначено, що оскаржувана постанова винесена передчасно, недостатньо вмотивована, без проведення необхідних слідчих дій допитів свідків, тощо.
У судовому засіданні скаржник та адвокат скаржника скаргу підтримали, прохали задовольнити.
Слідчий з ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , рішення якого оскаржується, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що, в силу вимог ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000071, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом прокуратури Полтавської області здійснювалось досудове розслідування за матеріали кримінального провадження № 0000071, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України за фактом застосування 11.06.2012 р. начальником ізолятора тимчасового тримання Миргородського УМВС України у Полтавській області ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 обмежувача зору.
Постановою слідчого з ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 22.08.2018 р. вказане кримінальнепровадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діях начальника ізолятора тимчасового тримання Миргородського УМВС України у Полтавській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що доводи скаржника про неповноту мотивування вказаної постанови знайшли своє підтвердження.
Так, слідчим у постанові про закриття кримінального провадження не надано правової оцінки діям начальника ізолятора тимчасового тримання Миргородського УМВС України у Полтавській області ОСОБА_6 з огляду на вимоги Інструкції з організації конвоювання затриманих і взятих під варту осіб в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 р. № 60 дск.
З матеріалів кримінального провадження вбачається (а.с. 80 т.1), що ОСОБА_3 заявлено клопотання про допит в якості свідків, серед інших осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Скаржник зазначав, що з пояснень допитаного в якості свідка ОСОБА_7 не вбачається взагалі, що останному слідчим було поставлене запитання безпосередньо за фактом того, чи відомо йому про одягнення на ОСОБА_3 обмежувача зору 11.06.2012 р. у приміщенні Миргородського міськрайонного суду; ОСОБА_8 та ОСОБА_9 взагалі не були допитані в якості свідків.
Доводи скаржника з цього приводу знайшли своє підтвердження з огляду на досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження.
Вказане свідчить про неповноту проведення слідчих дій.
Доводи скаржника про те, що слідчим не допитано працівників ІТТ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчим було допитано ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , показам яких надано оцінку при закритті кримінального провадження.
Слідчим зазначено в оскаржуваній постанові, що покази допитаних свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 критично сприймаються слідчим, оскільки вони є родичами ОСОБА_3 , що, на думку слідчого судді є недостатнім мотивуванням неприйняття показів вказаних свідків, оскільки, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, слідчий здійснює оцінку доказів в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Одне лише посилання на родинність зв`язків, на думку слідчого судді, не є належним мотивуванням.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх обгрунтувань, досудове розслідування проведене без всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи, без проведення необхідних слідчих дій.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Частиною 4 ст. 38 КПК України зазначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість особи, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення та інш. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування зазначених обставин, відповідно до положень ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, як це передбачено ч. 1 ст. 94 КПК України.
З огляду на вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого з ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 22.08.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000071 від 23.08.2016 року, порушеного за ч. 2 ст. 365 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого з ОВС СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 від 22.08.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000071 від 23.08.2016 року, порушеного за ч. 2 ст. 365 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 31.05.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1