Справа № 199/7484/19
ВИРОК
іменем України

14 листопада 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження № 0001120 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2019 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, із середньою освітою, вдови, офіційно не працюючої, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не маючої, зареєстрованої у квартирі АДРЕСА_1 до затримання проживаючої у квартирі АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 01.10.1991 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч.2 ст.81, ст.42 КК СРСР до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки;
- 14.06.1994 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 14.05.1997 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна. На підставі ст.43 КК України частково приєднано 7 місяців за вироком від 14.06.1994, до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі;
- 14.12.2000 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.140, ст.17, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць з конфіскацією майна;
- 02.08.2002 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ч.2 ст.186, ст.70 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 26.09.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком 3 роки;
- 06.05.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком 1 рік;
- 21.04.2017 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком від 06.05.2016, до відбуття 1 рік 1 місяць позбавлення волі;
- 05.07.2017 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці. На підставі ст.71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком від 21.04.2017, до відбуття 1 рік 3 місяці позбавлення волі;
- 08.08.2018 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком від 05.07.2017, до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі; 05.11.2018 ухвалою Дніпровського апеляційного суду змінено вирок від 08.08.2018 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області в частині зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України від відбуття покарання звільнена у зв`язку з його відбуттям;
- 18.01.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком 2 роки;
- 20.02.2019 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України з урахуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2019 до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з іспитовим строком 2 роки;
- 18.07.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано 7 місяців за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2019, до відбуття 2 роки 7 місяців позбавлення волі.

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачена ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , 27.06.2019, о 19:30 годині, прийшла до магазину «Єва», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 76в, та перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину, побачила, що в магазині знаходиться невелика кількість покупців і озирнувшись, помітила, що між рядами немає співробітників магазину. В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ОСОБА_3 , того ж дня, тобто 27.06.2019, о 19:33 години, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», підійшла до торгівельного стелажу з прикрасами для волосся, звідки взяла наступні товари: резинку для волосся 18OZ014-3 в кількості 1 шт., вартістю 29,99 гривень; резинку для волосся 18OZ017-2 в кількості 1 шт., вартістю 29,99 гривень; резинку для волосся 18OZ029-5 в кількості 1 шт., вартістю 69,90 гривень; резинку для волосся 18OZ014-7 в кількості 2 шт., вартістю по 29,99 гривень кожна; резинку для волосся 18OZ014-8 в кількості 3 шт., вартістю по 29,99 гривень кожна; резинку для волосся 18OZ015-11 в кількості 3 шт., вартістю по 29,99 гривень кожна; резинку для волосся 18OZ015-11 в кількості 1 шт., вартістю 29,99 гривень; резинку для волосся 18OZ015-4 в кількості 1 шт., вартістю 29,99 гривень; резинку для волосся 18OZ017-1 в кількості 1 шт., вартістю 29,99 гривень; резинку для волосся 18OZ020-1 в кількості 1 шт., вартістю 49,99 гривень; резинку для волосся 18OZ020-3 в кількості 4 шт., вартістю по 49,99 гривень кожна; резинку для волосся 18OZ020-5 в кількості 1 шт., вартістю 49,99 гривень; резинку для волосся 18OZ020-6 в кількості 2 шт., вартістю по 49,99 гривень кожна; резинку для волосся 18OZ021-2 в кількості 2 шт., вартістю по 49,99 гривень кожна; резинку для волосся 18OZ021-3 в кількості 1 шт., вартістю 49,99 гривень; резинку для волосся 18OZ021-4 в кількості 3 шт., вартістю по 49,99 гривень кожна; резинку для волосся 18OZ021-5 в кількості 1 шт., вартістю 49,99 гривень; резинку для волосся 18OZ021-6 в кількості 1 шт., вартістю 49,99 гривень; резинку для волосся 18OZ021-7 в кількості 1 шт., вартістю 49,99 гривень; резинку для волосся 18OZ027-3 в кількості 1 шт., вартістю 69,90 гривень; резинку для волосся 18OZ029-4 в кількості 1 шт., вартістю 69,90 гривень; резинку для волосся 18OZ032 в кількості 1 шт., вартістю 69,90 гривень; заколку для волосся 16SM2778-1 в кількості 1 шт., вартістю 34,99 гривень та переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх протиправних дій, діючи таємно, вчиняючи корисливий злочин повторно, з корисливих спонукань, сховала вказані товари в штани, які були одягнені на ній.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 направилась в сторону касової зони, де не розплатившись за вищевказаний товар покинула межі магазину «Єва» з викраденим майном та розпорядилась ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила ТОВ «РУШ» (Єва) матеріальний збиток на загальну суму, яка становить 1584,28 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченої ОСОБА_3 наданих безпосередньо у суді.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою провину визнала повністю. Суду показала, що дійсно вона, 27.06.2019, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва» де зі стелажу взяла резинки та зачіпки для волосся і поклала їх собі в штани, та не розплатившись за вищевказаний товар покинула межі магазину «Єва» з викраденим майном та розпорядилась ним на власний розсуд.

При цьому, ОСОБА_3 просила суд суворо не карати, врахувати щиросердне каяття.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.06.2019 року було прийнято заяву від гр. ОСОБА_5 , яка просить прийняти міри щодо невідомої особи, яка 27.06.2019 року близько о 20.00 год. в магазині «ЄВА» розташованого за адресою: вул. Калинова 76в, таємно шляхом вільного доступу викрала майно.

У відповідності до бланку інвентаризації магазину №1814 від 27.06.2019 року, яким встановлено фактичну кількість викраденого майна, у загальній сумі вартість якого становить 1554,29 грн.

Як вбачається зі змісту протоколу огляду місця події від 27.06.2019 року, в присутності понятих, було проведено огляд за адресою по вул. Калиновій 76в в м. Дніпрі в магазині «Єва», наданих ОСОБА_3 викрадених речей, які було вилучено та віддано під розписку співробітникам магазину.

Відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 02.07.2019 року вилучені під час огляду речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та віддано на відповідне зберігання представнику потерпілого, про що свідчить розписка ОСОБА_5 .

Під час огляду предмету від 18.07.2019 року було складено протокол огляду та оглянуто компакт диск, який надав представник потерпілого ОСОБА_6 з написом «Nanotex» об`ємом 4,7 Gb на якому наявні відеозаписи у кількості 8 штук, під час перегляду відеозапису було виявлено, що 27.06.2019 року о 19.33 год. особа жіночої статі бере зі стелажу жіночі прикраси та кладе собі в штани, після чого виходить з зали магазину.

Відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 18.07.2019 року диск DVD-R білого кольору визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 18.07.2019 року при понятих ОСОБА_7 було впізнано особу фото якої розташована на фотознімку №2, особа яка зображена на під №2, згідно довідки по кримінальному провадженні є ОСОБА_3 1972 року народження.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 18.07.2019 року при понятих ОСОБА_5 було впізнано особу фото якої розташована на фотознімку №3, особа яка зображена під №3, згідно довідки по кримінальному провадженні є ОСОБА_3 1972 року народження.

Згідно протоколу перегляду відеозапису від 30.08.2019 року при понятих за участю ОСОБА_3 було проглянуто відеозаписи на диску та після перегляду яких ОСОБА_3 вказала, що на вказаних відеозаписах перебуває вона, та додала, що 27.06.2019 року викрала з магазину «Єва» резинки для волосся.

За результатами висновку експерта від 18.07.2019 року №3273-19 загальна ринкова вартість викраденого майна станом на 27.06.2019 р. складала 1584, 28 грн.

3. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 і її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як такі що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 її каяття і сприяння розкриттю злочину, оскільки її каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття її злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченої до вчиненого нею злочину відсутнє. Зокрема, маючи 11 непогашених і не знятих судимості проти власності за вчинення корисливих злочинів, ОСОБА_3 розуміла протиправність своїх дій та їх наслідки.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинила новий умисний корисливий злочин, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за умисний злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2017.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала але з метою пом`якшити персональну відповідальність, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг не надходило, у лікарів нарколога-психіатра на обліку не перебуває, раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, останні раз 18.07.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та із застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, з урахування вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2019 року остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі, обвинувачену, яка просила суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують покарання та наявність обставин що обтяжують покарання, дані про її особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статі 185 КК України та з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України оскільки ОСОБА_3 раніше судима за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2019 року, а злочин за даним кримінальним провадженням вчинила 27.06.2019 року тобто до постановлення попереднього вироку.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати виною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2019 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченій ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення до виконання вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи в сумі 314.00 гривень.

Речові докази:

- диск DVD-R білого кольору, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- вилучене викрадене майно передане на зберігання представнику магазину «Єва» залишити за належністю останньому для подальшої реалізації.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 -Почтовик

14.11.2019