Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

03 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року про зарахування засудженому ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_5 та зараховано йому строк попереднього ув`язнення з 12 лютого 2002 року по 06 квітня 2004 року у строк відбутого покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2003 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому у строк відбування покарання періоди з 12 лютого 2002 року по 113 грудня 2004 року; з 09 липня 2009 року по 27 січня 2010 року; з 27 квітня 2014 року по 27 жовтня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, апелянт поклався на п. «ґ» ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», оскільки вважає, що саме на підставі цієї норми повинні бути задоволенні його вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційних вимог, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційної скарги та залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали судової справи, а також особової справи засудженого ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, статтею 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений 29 жовтня 2003 року Апеляційним судом Черкаської області за п.п.1,4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.122, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві особистої власності.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 постановлено рахувати з 12 лютого 2002 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 06 квітня 2004 року вказаний вирок Апеляційного суду Черкаської області залишено без змін.

Згідно припису ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначає, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, законодавець визначив, що попереднє ув`язнення, як правило, розпочинається з моменту затримання особи або рішення суду про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а завершується таким юридичним фактом, як вступ вироку в законну силу.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо зарахування засудженому ОСОБА_5 періоду саме попереднього ув`язнення з 12 лютого 2002 року по день набрання вироком законної сили 06 квітня 2004 року, а не періоди його перебування у слідчих ізоляторах вже після набрання цим вироком законної сили.

Вказані обставини дозволяють зробитиколегії суддів висновок про законність та обґрунтованість оскарженої ухвали місцевого суду, яку постановленою з дотриманням вимог як закону про кримінальну відповідальність, так і кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог засудженого не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року про зарахування засудженому ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3