Справа № 367/742/19
Провадження по справі № 1-кп/367/312/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 04.09.2018р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001772, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 20.08.2018 р., близько 14 год 00 хв (точний час не встановлено), за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де він спільно проживає зі своєю матір?ю ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, таємно у спальній кімнаті, вищевказаної квартири, заволодів телевізором марки «Led Kivi» 32 НК 30G вартістю 5 266,67 грн., який належав його матері ОСОБА_4 , разом з ним залишив квартиру, а телевізор здав у ломбард.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні ОСОБА_7 не визнав себе винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повідомив, що він 20.08.2018 р., в обідній час, коли матері не було вдома, з кімнати квартири АДРЕСА_3 , де він проживає разом із матір?ю, взяв телевізор та здав його в ломбард, що в АДРЕСА_4 . Зробив це, бо мати не давала йому кошти із здачі його квартири в оренду. Вказував, що вказаний телевізор був придбаний за спільні кошти.

Не зважаючи на це, вина ОСОБА_7 у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона разом із своїм сином ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відносини з сином у них складні, син постійно свариться, краде з дому речі, її б?є. 20.08.2018 р., приблизно о 14-00 год, вона пішла до лікаря, а коли повернулась, то телевізора марки «Kivi», який вона придбала в кредит незадовго до цього, в її кімнаті вже не було, бо його вкрав її син ОСОБА_7 ;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні повідомила, що потерпіла по справі є її матір?ю, а обвинувачений її братом. 05.08.2018 р. вона зі своїм чоловіком та мамою придбали в кредит телевізор марки «Kivi». Кредит оформили на маму, а телевізор завезли до неї додому. Через деякий час до неї прийшла мама і повідомила, що брат виніс з дому цей телевізор, коли вона перебувала в поліклініці;

-заявою ОСОБА_4 від 20.08.2018 р., рапортом про повідомлення про злочин від 20.08.2018 р та витягом з ЄРДР (а.с. 18-21) з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 повідомила про те, що 20.08.2018 р., в період з 14-00 год по 16-00 год, її син ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 викрав телевізор «Kivi»;

-протоколом огляду місця події від 04.09.2018 р. з ілюстративною фототаблицею (а.с. 22-29), яким зафіксовано місце, звідки було викрадено телевізор «Kivi»;

-листом ПТ «Ай Ті Ломбард» від 10.09.18 № 198/9 (а.с. 30), згідно якого 20.08.2018 р., о 15-05 год ОСОБА_7 здав в ломбард за адресою: м. Ірпінь, вул. Центральна, 6-г/4 телевізор марки «Led Kivi» 32 НК 30G;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2018 р. та оптичним диском із відеозаписом його проведення (а.с. 33-36), згідно якого ОСОБА_7 показав у якій кімнаті квартири, де він проживає, він взяв телевізор та здав його в ломбард на вул. Центральна в м. Ірпіні. Вказував, що телевізор є спільним майном, хоч його не купляв;

-висновком судової товарознавчої експертизи від 11.10.18 № 3786 (а.с. 45-50), згідно якого вартість викраденого ОСОБА_7 телевізора марки Led «Kivi» 32 НК 30G станом на 20.08.2018 р. становила 5 266,67 грн.

Суд не приймає до уваги посилання захисника та обвинуваченого на те, що викрадений телевізор марки «Led Kivi» 32 НК 30G був спільним майном ОСОБА_7 та його матері, оскільки таке твердження спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 та фіскальним чеком від 05.08.2018 р. (а.с. 32), згідно яких ОСОБА_4 05.08.2018 р. отримала кредит в розмірі 6 499,00 грн. для придбання телевізору.

До того ж, ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту підтвердив, що він не придбавав вказаний вище телевізор. Сам по собі факт здачі в оренду іншої квартири не підтверджує те, що саме за кошти з оренди було придбано викрадений телевізор.

Також суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що показання потерпілої та свідка суд не повинен брати до уваги у зв?язку з тим, що між ними та обвинуваченим неприязні стосунки, оскільки хоч такі неприязні стосунки і існують, однак показання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підтверджуються іншими, зазначеними вище доказами по справі і не суперечать їм.

Не бере також суд до уваги посилання захисника на те, що однією з понятих під час проведення слідчого експерименту була сестра обвинуваченого ОСОБА_8 , з якою у нього неприязні відносини, оскільки згідно ч. 7 ст. 223 КПК України в разі застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії участь понятих є необов?язковою. Тому, не зважаючи на те, що участь ОСОБА_8 під час слідчого експерименту в якості понятої була недопустимою, суд вважає протокол проведення слідчого експерименту від 16.11.2018 р. з оптичним диском із відеозаписом його проведення (а.с. 33-36) допустимим доказом і враховує його як доказ вчинення злочину.

Посилання захисника на те, що обвинувачений вказував на інші дати викрадення телевізору, суд відкидає, оскільки з показань потерпілої та листа ПТ «Ай Ті Ломбард» від 10.09.18 № 198/9 (а.с. 30), вбачається, що телевізор марки «Led Kivi» 32 НК 30G ОСОБА_7 було викрадено і здано в ломбард 20.08.2018 р., що він також підтвердив у судовому засіданні, надаючи первинні показання.

ОСОБА_6 також обвинувачується в тому, що 20.08.2018 р., близько 14 год 00 хв (точний час не встановлено), правомірно перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, таємно викрав мобільний телефон марки «Nomi» моделі «і241» вартістю 375,00 грн., який належав його матері ОСОБА_4 , залишив квартиру, а телефоном розпорядився на власний розсуд. У зв?язку із цим звинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаного злочину не визнав, вказував, що він в серпні 2018 р., до того, як він забрав з квартири телевізор (точніше не пам?ятає), попросив у матері її мобільний телефон, щоб зателефонувати. Мати дала свій телефон марки «Nomi», він його взяв, вийшов з квартири, та здав його в ломбард. Після того як здав у ломбард телевізор, який виніс із квартири, викупив мобільний телефон, але куди його дів не пам?ятає.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в частині викрадення мобільного телефону, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України до кримінальної відповідальності притягуються особи за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Однак, суду не надано доказів на доведення вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в частині викрадення ним мобільного телефону.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_7 сторона обвинувачення посилається на показання потерпілої ОСОБА_4 , однак в судовому засіданні вона повідомила, що разом зі своїм сином ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відносини з сином у них складні, син постійно свариться, краде з дому речі, її б?є. 20.08.2018 р., приблизно о 10-00 год, син попросив телефон, щоб кудись зателефонувати, вона дозволила. Він взяв телефон, вийшов з ним з квартири, а телефон в подальшому не повернув.

Виходячи із таких показань, ОСОБА_7 не заволодівав таємно мобільним телефоном, що є обов?язковою ознакою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. До того ж вказані потерпілою події відбулись о 10-00 год, а не о 14-00 год, як зазначено в обвинуваченні.

Суд також приймає до уваги показання свідка ОСОБА_8 , яка в суді підтвердила, що зі слів матері їй відомо, що мама дала її брату, ОСОБА_7 , мобільний телефон, а він з ним і втік. Вказувала, що викрадення телевізору та мобільного телефону відбувалось у різні дні.

На підтвердження вини ОСОБА_7 також стороною обвинувачення надано лист ПТ «Ай Ті Ломбард» від 10.09.18 № 198/9 (а.с. 30), але з нього не вбачається, що ОСОБА_7 20.08.2018 р. здав в ломбард мобільний телефон марки «Nomi» моделі «і241». Навпаки, в листі зазначено, що такий телефон ним було здано 17.08.2018 р. та 24.08.2018 р., що відповідно раніше та пізніше прийняття заяви про повідомлення про злочин від 20.08.2018 р. (а.с. 20-21). Такі дати здачі мобільного телефону в ломбард лише підтверджують показання обвинуваченого, що мобільним телефоном він заволодів на декілька днів раніше ніж телевізором, здав його у ломбард, а коли здав туди ж телевізор, викупив його, про що свідчить помітка навпроти запису про телефон від 17.08.2018 р. «відкуплено».

Суд відкидає протокол огляду місця події від 04.09.2018 р. з ілюстративною фототаблицею (а.с. 22-29), оскільки ним лише зафіксовано місце, звідки було викрадено майно, але не підтверджується в який спосіб та коли це відбулось.

З наданого стороною обвинувачення протоколу проведення слідчого експерименту від 16.11.2018 р. та оптичного диску із відеозаписом його проведення (а.с. 33-36), вбачається, що під час цієї слідчої дії ОСОБА_7 вказав на сумку, з якої він взяв телефон, та де вона знаходилась, а також, що мобільний телефон здав у ломбард. При цьому не вказував за яких обставин він заволодів мобільним телефоном. Не підтвердив він також, що це відбулось 20.08.2019 р., сказав лише: «Це відбулось наприкінці серпня».

Отже, цим доказом також не підтверджується обвинувачення ОСОБА_7 в частині обставин викрадення мобільного телефону.

Не підтверджуються також такі обставини висновком судової товарознавчої експертизи від 11.10.18 № 3786 (а.с. 45-50), оскільки ним лише визначено вартість мобільного телефону марки «Nomi» моделі «і241» в розмірі 375,00 грн.

Надана суду копія фіскального чеку від 07.07.2018 р. (а.с. 31) підтверджує лише обставину придбання мобільного телефону марки «Nomi» моделі «і241» та стартового пакету «Vodafone».

Таким чином, суду не надано жодних доказів вчинення крадіжки мобільного телефону марки «Nomi» моделі «і241» 20.08.2018 р. о 14-00 год.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Виходячи з вищенаведеного, суд виправдовує ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в частині викрадення мобільного телефону.

Обираючи міру покарання за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнано винним, суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості. Як особа обвинувачений характеризується посередньо, схильний до вживання наркотичних засобів, підтримує стосунки із особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, не одружений, не працює, в судовому засіданні вів себе агресивно, вину у скоєному злочині не визнав, належних висновків для себе не зробив. Його мати в судовому засіданні підтвердила, що він продовжує красти речі з дому. ОСОБА_7 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, має діагноз «Емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип», але згідно висновку судово-психіатричного експерта від 22.01.19 № 47 (а.с. 42-43) під час скоєння інкримінованих йому дій і на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд не знаходить.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.
Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України. Суд вважає таке покарання справедливим, більш м?який вид покарання не призведе до виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
До набрання вироку законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирається, оскільки відповідних клопотань до суду не надходило.
Суд не вирішує долю речових доказів, тому що не надано доказів їх наявності.
Процесуальні витрати на проведення судової експертизи суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.
Керуючись ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 369-373 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в частині викрадення мобільного телефону.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання засудженого для доставки в місця відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат 190,00 грн. (сто дев?яносто гривень 00 коп.).
На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги по суті.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1