Справа № 357/6305/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4

представника потерпілих адвоката ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

обвинуваченого- ОСОБА_9

законного представника обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальнепровадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001334 від 12.03.2017 р. щодо неповнолітнього

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фесюри Білоцерківського району Київської області, громадянина України, не одруженого, із незакінченою середньою освітою, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України -

У С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_9 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 за наступних обставин.

11.03.2017 р. близько 23 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи на міжсхідцевому майданчику на першому поверсі першого під`їзду гуртожитку по АДРЕСА_2 , тримаючись лівою рукою за поручень східців, з метою нанесення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, кулаком правої руки умисно наніс ОСОБА_11 два удари в область лівої частини обличчя останнього, від яких ОСОБА_11 втратив свідомість та почав падати на ОСОБА_9 , який підхопив останнього обома руками та поклав його на підлогу.

Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_11 помер на місці події 12.03.2017р. близько 00 год. 30 хв.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 103 від 06.04.2017 р. смерть ОСОБА_11 настала від внутрішньочерепної травми, що проявилася крововиливами під оболонки, у тканину та в шлуночки головного мозку. На це вказують: крововилив у м`які тканини обличчя зліва, крововиливи під оболонки зі сторони основи обох півкуль головного мозку, навколо моста, довгастого мозку та зі сторони основи обох півкуль мозочка, крововиливи в шлуночки головного мозку. Указана внутрішньочерепна травма виникла від дії тупого(тупих) предметів, могла виникнути від удару (двох ударів) ними (кулаком) в обличчя зліва.

Дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя та є прямим причинним зв`язком між отриманими ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_11 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, зазначивши, що 11.03.2017 р. приблизно о 23 год. 30 хв., він разом з друзями: неповнолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходились в коридорі першого поверху першого під`їзду гуртожитка по АДРЕСА_2 , неподалік квартири, де проживає ОСОБА_14 , при цьому спілкувалися між собою, голосно розмовляли та сміялися.

До них, з однієї з квартир, вийшла жінка(як зараз знає потерпіла ОСОБА_5 ), яка зробила їм зауваження та попросила, щоб вони не шуміли, після чого він, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пішли на міжсхідцевий майданчик до сходів, де продовжили спілкування.

Через 10-15 хвилин до них з тієї ж квартири вийшов чоловік(як зараз знає потерпілий ОСОБА_11 ), який був одягнений в синій домашній халат, на ногах були капці, в правій руці тримав цигарку.

Він( ОСОБА_17 ) бачив потерпілого вперше. Останній почав робити зауваження ОСОБА_18 щодо їх поведінки, а вона «огризалася» до потерпілого.

В той час, як ОСОБА_11 хотів її вдарити, він( ОСОБА_17 ) піднявся зі сходів, де сидів, а потерпілий, підійшовши до нього, мовчки наніс долонею правої руки удар в область губи, розбивши її.

Щоб не втратити рівновагу, він( ОСОБА_17 ) лівою рукою взявся за поручень та спустився на одну сходинку вниз. Оскільки потерпілий ОСОБА_11 залишався на своєму місці і міг нанести йому ще удар, він( ОСОБА_17 ) у відповідь, також мовчки, піднявшись сходинку вверх, кулаком правої руки наніс ОСОБА_11 два удари в область обличчя, в ліву щелепу.

При цьому, після першого удару потерпілий почав замахуватися на ОСОБА_9 , і тоді він, по інерції, з метою самозахисту, наніс потерпілому другий удар.

Між першим та другим ударом, інтервал був до секунди, це відбулося майже миттєво.

Потерпілий почав осідати, падати на ОСОБА_9 та втратив свідомість.

Він( ОСОБА_17 ) його підхопив і поклав на підлогу, а сам з ОСОБА_14 та ОСОБА_19 піднялись на другий поверх і перейшли до іншого крила будинку.

Приблизно через 5 хвилин вони втрьох повернулися до потерпілого і ОСОБА_20 перевірив його пульс та дихання. Чоловік дихав, пульс був, положення тіла його не змінювалося. Допомогу потерпілому не надавали, швидку медичну допомогу не викликали. Дійсно фотографувалися біля потерпілого.

Подія трапилася приблизно о 23 год. 30 хв. 11.03.2017 р.

Потім він з ОСОБА_21 провів Діану до її квартири та пішли додому.

Обвинувачений ОСОБА_9 ствердив суду, що умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень не мав, діяв з метою самозахисту, в межах необхідної оборони.

У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Не зважаючи на фактичне невизнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, суд рахує, що вина ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого досудовим слідством злочину, повністю доведена дослідженими в ході судового слідства доказами: показаннями потерпілих, свідків, письмовими матеріалами справи.

Потерпіла ОСОБА_5 ствердила суду, що її чоловік був військовим, у шлюбі з ним вони прожили 23 роки.

11.03.2017 р. після 23 год. коли вони з чоловіком відпочивали в своїй кімнаті гуртожитку, з коридору будинку почули голосний гомін. Вона, відчинивши вхідні двері квартири, не виходячи в під`їзд, побачила сусідів: дівчат ОСОБА_22 (11 р.) та Діану (близько 16 р.), а також раніше незнайомих двох хлопців, як зараз знає- ОСОБА_17 та ОСОБА_23 , та запитала чого так пізно і голосно розмовляють, ввічливо попросила їх говорити тихіше, бо вже пізня година, а їй вранці на роботу, попросила поводити себе скромніше.

Оскільки у відповідь неповнолітні нічого не сказали, вона вважала, що вони погодилися поводитися тихіше, розвернулася і пішла до себе в кімнату, де лягла з чоловіком відпочивати.

Через деякий час, знову почувся гомін, голосний сміх та стуки об перила сходів.

Чоловік сказав, що вийде покурити та скаже їм, щоб тихіше поводилися.

Близько 23 год. 40 хв. чоловік накинув халат синього кольору, одягнув капці, взяв цигарку та вийшов з кімнати. Приблизно через 10-15 хвилин почула тупіт, ніби хтось побіг, вирішила вийти на коридор, бо чоловік до квартири не повернувся.

Вийшовши з квартири, в коридорі нікого не побачила, потім, відчинивши двері до площадки зі сходами, що ведуть на другий поверх, побачила свого чоловіка, який лежав на спині біля сходів, голова була повернута вправо до стіни, руки вздовж тулуба, без ознак життя, очі були закриті. Поруч нікого не було, на підлозі лежала не прикурена цигарка. Будь-якого шуму чути не було.

Вона опустилась на коліна, пульс на шиї та серцебиття у чоловіка були відсутні. Ледве відчувався пульс на руці. Тоді вона відтягнула тіло чоловіка в сторону (приблизно на півметра) та, перевіривши, чи не запав язик, почала робити йому штучне дихання, однак він ознак життя не подавав, губи були сині.

Зрозумівши, що в неї не виходить привести чоловіка до свідомості, почала кликати на допомогу, стукати у всі двері до сусідів, в т.ч. і до кімнати, де проживала ОСОБА_24 .

Проте, на її стук і крик ніхто не вийшов.

Тоді вона побігла додому, взяла телефон та набрала в стакан води, подзвонила у швидку та

сину. На її крик прибіг сусід ОСОБА_25 з другого поверху, разом зі своєю дівчиною. Вони теж почали

викликати швидку медичну допомогу. Почали підходити інші сусіди.

Близько опівночі зі служби прибіг син ОСОБА_26 і теж намагався робити штучне дихання чоловіку, проте безрезультатно.

По приїзду швидкої медичної допомоги, на місці події медпрацівники надавали екстрену медичну допомогу та проводили реанімаційні заходи ОСОБА_11 , проте результатів ніяких не було, до квартири його не заносили.

Уже 12.03.2017 р. медпрацівники констатували смерть ОСОБА_11 .

Прибувші за викликом працівники поліції з`ясовували обставини події.

До події будь-яких тілесних ушкоджень або травм на тілі чоловіка не було. Вона виявила його в під`їзді на підлозі, ОСОБА_11 лежав рівно, ніяких тілесних ушкоджень на ньому не помітила. Халат був трохи відкритий та було видно спідню білизну, труси були мокрі.

Чоловік того дня був вдома і нормально себе почував, на здоров`я не скаржився, ніяких проблем зі здоров`ям у нього не було. В той день він вживав пиво, оскільки був вихідний день.

ОСОБА_11 був неконфліктною людиною, ніколи ні з ким не сварився. З часу смерті чоловіка будь-які кошти їй не відшкодовувались, ніхто нічого не пропонував і з цього приводу до неї не звертався.

Заявлений цивільний позов про відшкодування завданих матеріальних збитків (витрат на поховання чоловіка) та моральної шкоди підтримала в повному обсязі. Просила суд покарати обвинуваченого суворо.

Потерпілий ОСОБА_27 ствердив, що під час події перебував на чергуванні на відстані близько кілометра від будинку. Близько опівночі йому зателефонувала мати і повідомила, що батько втратив свідомість. Він одразу побіг додому. Приблизно о 00 год. 05 хв. побачив батька, який лежав на підлозі в тамбурі коридору, на спині. Батько був одягнений у халат, поруч з ним на підлозі лежала не підкурена цигарка. Він одразу приступив до штучної вентиляції легень і намагався реанімувати батька, в цей час приїхали лікарі і також проводили реанімаційні заходи протягом 10-15 хвилин. В подальшому вони констатували смерть батька та викликали поліцію.

Особисто в день події спілкувався з батьком приблизно о 13 годині. Той не хворів, був здоровим, періодично проходив медичні огляди, останній за місяць до події..

Потерпілий ОСОБА_4 ствердив суду, що приблизно опівночі їм зателефонував онук та повідомив про подію. Вони з дружиною викликали таксі і приїхали на місце, де знаходилися слідчий та експерт, які робили огляд. Тіло сина лежало на підлозі, на спині. Він особисто бачив не підкурену цигарку на підлозі, на синові був халат та мокра спідня білизна. Увечері, напередодні вказаних подій, син приїздив до них в гості, був тверезий, т.я. керував автомобілем, в гарному настрої, вони спілкувалися. Син був не конфліктний, участі у бійках та сварках не приймав, хоча був фізично розвинений, мав нормальний стан здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_6 ствердила показання чоловіка потерпілого ОСОБА_4 і наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_28 та ОСОБА_4 також просили суд покарати обвинуваченого суворо.

Неповнолітній свідок ОСОБА_29 , допитана у присутності матері ОСОБА_30 , ствердила суду, що ввечері 11 березня 2017 р. до неї в гості прийшли ОСОБА_31 та ОСОБА_32 та запросили її вийти погуляти, однак вона відмовилась, тому вони пішли, а пізніше - приблизно о 21 год. - 21 год. 30 хв. повернулись і вони втрьох та її молодша сестра сиділи біля її квартири в коридорі гуртожитку та спілкувалися.

ОСОБА_33 деякий час зі своєї квартири вийшла сусідка ОСОБА_34 і попросила, щоб вони не шуміли, оскільки їй завтра на роботу, та повернулася до кімнати. Вона ( ОСОБА_35 ) відповіла, що не будуть шуміти і вони пішли на сходи, де говорили і поводилися вже тихіше.

Через приблизно 30 хв., коли вже молодшої сестри з ними не було, з квартири вийшов чоловік ОСОБА_36 - ОСОБА_37 , який був одягнутий в махровий халат синього кольору, взутий у капці. Він підкурив цигарку, був трохи випивший. Вона( ОСОБА_35 ) сиділа на сходах, а ОСОБА_31 стояв поруч. ОСОБА_38 стояв на сходах до підвалу.

ОСОБА_11 підійшов та зупинився на відстані приблизно 2 м. від них, зробив ОСОБА_39 зауваження та почав висловлюватися нецензурними словами в її бік, потім запитав «Чого ти дивишся на мене?»

ОСОБА_15 мовчки побіг на другий поверх, а ОСОБА_32 за неї заступився, щось сказав потерпілому, і після цього ОСОБА_11 підійшов та вдарив ОСОБА_40 рукою чи кулаком по обличчю, в область губи. При цьому цигарку він тримав в руці.

ОСОБА_38 у відповідь вдарив ОСОБА_41 кулаком в обличчя, від чого потерпілий похилився, а приблизно через декілька секунд ОСОБА_38 наніс йому ще один удар в область щелепи. Категорично зазначила, що після першого удару, потерпілий ОСОБА_42 не погрожував і не здійснював будь-яких активних дій.

Після отриманих ударів ОСОБА_43 почав повільно хилитися назад, ОСОБА_38 притримав його за халат та поклав на підлогу. Потерпілий захрипів, ознак активної діяльності у нього не було. До нього вони не підходили, допомогу йому не надавали.

Потім вона з ОСОБА_9 пішла до своєї квартири, винесла перекис водню та обробила йому губу, потім вони піднялась на 2 поверх, обійшли його, спустились вниз на перший поверх, де зустріли ОСОБА_44 . ОСОБА_38 повідомив ОСОБА_45 про те, що сталося.

Через незначний час, за пропозицією ОСОБА_46 , всі втрьох повернулися до ОСОБА_11 , який перебував у тому ж положенні, не рухався та вже не хрипів. ОСОБА_15 перевірив у потерпілого на шиї пульс і повідомив, що пульс є. Тіло ОСОБА_47 ніхто не переміщував. Потім ОСОБА_15 запропонував їй( ОСОБА_35 ) сфотографувати його і ОСОБА_48 біля ОСОБА_41 , при цьому дав їй свій сенсорний телефон і вона зробила 2 фото та одразу віддала телефон ОСОБА_49 .

Як були використані у подальшому вказані фото, їй не відомо. Фотографії, які є в матеріалах провадження, це саме ті фото, які зроблені нею на місці події. Після цього всі порозходились по своїх домівках. ОСОБА_38 та ОСОБА_15 пішли з будинку, вона бачила їх у вікно зі своєї квартири.

Свідок ОСОБА_50 ствердив суду, що після 19 год. 11.03.2017 р. разом зі своїм товаришем ОСОБА_51 прийшли провідати знайому ОСОБА_52 , яка на той час захворіла. Спочатку спілкувалися біля її квартири, а потім вийшла сусідка і зробила зауваження, що вони голосно розмовляють і заважають відпочивати. Вони погодились з нею і відійшли до сходів, де продовжили розмовляти. З ними була також молодша сестра ОСОБА_53 .

Приблизно о 23 год. до них з квартири вийшов чоловік тієї сусідки, він був в стані алкогольного сп`яніння, підкурив цигарку. Стан алкогольного сп`яніння він( ОСОБА_23 ) визначив по запаху та за його ходою. Чоловік підійшов до ОСОБА_14 і робив зауваження, що вони голосно кричать, не дають відпочивати, при цьому виражався нецензурною лайкою.

ОСОБА_32 словесно заступився за Діану (сказав тому чоловікові, щоб не чіплявся до неї). Після цього, через незначний час, чоловік вдарив ОСОБА_40 долонею в обличчя. ОСОБА_54 відійшов на 3 сходинки вниз, схопився лівою рукою за поручень, а потім вдарив цього чоловіка два рази кулаком правої руки в обличчя.

Після ударів чоловік почав падати на ОСОБА_40 , тому ОСОБА_17 підхопив його і обережно поклав на підлогу. Чоловік намагався підвестися, ставав навколішки, але не зміг і ліг на підлогу. Чоловік був одягнутий в халат і капці.

Він ( ОСОБА_23 ) стояв вище на міжсхідцевому майданчику і спостерігав за подією звідти, ОСОБА_14 стояла нижче на сходах.

Далі ОСОБА_54 пішов з ОСОБА_14 , щоб вона йому обробила губу після удару того чоловіка, а він( ОСОБА_23 ) підійшов до потерпілого з метою перевірити пульс. Потерпілий лежав на боку головою до сходів, очі в нього були відкриті. Він( ОСОБА_23 ) перевернув потерпілого на спину і посвітив в очі ліхтариком з телефону. Побачивши, що зіниці реагують на світло, переконався, що він живий. Потерпілий залишився в положенні лежачи на спині, з відкритими очима, на ньому був лише один тапочок, інший лежав десь поряд.

Після цього сказав ОСОБА_14 та ОСОБА_55 , що з чоловіком все добре та він буде жити. Через декілька хвилин знову підійшов до потерпілого та перевірив його стан. Після цього він з ОСОБА_56 пішли додому, а ОСОБА_14 пішла до себе в квартиру.

Вся подія відбулася приблизно протягом 10-15 хвилин.

Про те, що чоловік загинув, дізнався близько 02 години ночі, йому зателефонував слідчий.

Наступного дня він спілкувався з ОСОБА_14 та ОСОБА_17 в соцмережі і вони втрьох домовились більше про цю подію не згадувати і забути про це.

З приводу фотографування з тілом потерпілого свідок повідомив, що не пам`ятає хто саме запропонував це зробити, при цьому зазначив, що фотографувала ОСОБА_14 на його особистий телефон, при цьому зробила декілька знімків. Він з ОСОБА_56 дійсно позували на фоні тіла потерпілого і посміхалися. Фотографії, що знаходяться в матеріалах це саме ті фото, що робила ОСОБА_14 . Спочатку потерпілий перебував в положенні лежачи на боку, а потім він змінив положення його тіла.

Надалі ці фото по дорозі додому після події, він виклав в соцмережу.

Фотографування було до того, як він( ОСОБА_23 ) змінив положення тіла потерпілого.

Свідок ОСОБА_57 ствердив суду, що сім`ю ОСОБА_58 знає як сусідів. ОСОБА_59 знав більше 10 років, охарактеризував його з позитивної сторони, як спокійного і неконфліктного.

11.03.2017 р. вже опівночі підійшов до квартири, в якій проживає на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_2 і де перебувала його дівчина, та почав відкривати двері. Коли підходив до будинку, ніяких осіб не бачив .

Почувши жіночі крики про допомогу, одразу ж побіг на другі сходи, спустився на перший поверх та побачив на підлозі ОСОБА_59 . Біля нього була ОСОБА_60 , саме вона просила про допомогу. Запитав у останньої, що сталось. Лідія відповіла, що не знає. ОСОБА_37 лежав на підлозі, голова була сперта на стіну, він був одягнутий у синій халат з поясом, ознак життя не подавав. На тілі ОСОБА_61 ніяких видимих тілесних ушкоджень не бачив. Біля ОСОБА_47 , зі сторони його правої руки, лежала не підкурена цигарка. Біля потерпілого сиділа ОСОБА_34 , більше нікого не було. Остання намагалась привести свого чоловіка до свідомості. Він там довго не знаходився, оскільки викликав швидку медичну допомогу та побіг до квартири за своєю дівчиною ОСОБА_62 , оскільки вона медсестра, а потім побіг зустрічати лікарів, які приїхали на місце хвилин через 10 після виклику.

Безпосередньо він медичної допомоги ОСОБА_11 не надавав, його не торкався.

Свідок ОСОБА_63 ствердила суду, що з 11 на 12 березня 2017 р. сама перебувала у квартирі свого хлопця ОСОБА_64 за адресою: АДРЕСА_3 .

Опівночі ОСОБА_65 прийшов додому, відкрив двері і запитав у неї, чи не чує вона ніяких криків. Потім сказав почекати, а сам побіг на перший поверх.

У подальшому, коли вона на його прохання разом спустилась на перший поверх, то побачила чоловіка, який лежав на підлозі, спершись головою до стіни і біля нього плакала жінка. Будь-яких сторонніх осіб у під`їзді не бачила. Оскільки вона працювала на той час медсестрою, тому перевірила пульс чоловіка на променевій та сонній артерії. Будь-яких видимих тілесних ушкоджень на тілі чоловіка не бачила, очі його були закриті. Чоловік був одягнутий в темно синій махровий халат, який був відкритий на запах, труси. Біля нього, на підлозі з правої сторони, лежала не підкурена цигарка. Надалі почали сходитись сусіди, приїхав син потерпілого, який намагався робити йому масаж серця. потім лікарі, які повідомили, що чоловік вже не живий.

Свідок ОСОБА_66 , лікар швидкої медичної допомоги, ствердила суду, що отримавши близько опівночі виклик, протягом 10 хвилин вона та 2 фельдшери приїхали до будинку, де Їх зустрів чоловік, який провів до місця події. В під`їзді, на підлозі біля східців, на спині лежав чоловік, одягнений у темно синій махровий халат. Оглядом було встановлено, що зіниці очей потерпілого не реагували на світло, пульсу не було, тони серця не прослуховувались, дихання відсутнє. Проводились реанімаційні заходи штучне дихання та непрямий масаж серця, проте всі заходи виявились безрезультатними. Видимих тілесних ушкоджень, травм на тілі потерпілого не виявили. Реанімаційні заходи проводились приблизно протягом 10 хвилин. У подальшому, було констатовано смерть чоловіка та були викликані працівники поліції.

На запитання дружина померлого поясняла, що чоловік вийшов покурити, що був якийсь конфлікт з приводу шумної поведінки, однак подробиць пояснень свідок вже не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_67 показав суду, що очевидцем події не був, 12.03.2017 р. близько 01 год. йому зателефонував його безпосередній керівник і повідомив про загибель їх військовослужбовця.

Він( ОСОБА_68 ) прибув на місце, де вже були працівники поліції і намагався з`ясувати всі обставини, про що склав відповідну доповідь керівнику. В ході відпрацювання отриманої інформації, було встановлено, що до події, яка сталася, причетні двоє осіб: ОСОБА_9 та ОСОБА_69 . Використовуючи анкетні дані вказаних громадян, він через мережу Інтернет, на сторінці ОСОБА_17 у фотогалереї знайшов фотографії, на яких було зображено хлопців біля чоловіка, який лежить на підлозі. За речами: синім халатом та обстановкою навколо, впізнав ОСОБА_11 . Вказані фотознімки ним були збережені та передані слідчому під час допиту.

Свідок ОСОБА_70 ствердив суду, що з вересня 2016 р. ОСОБА_9 навчався у Білоцерківському механіко-енергетичному технікумі, де він( ОСОБА_71 ) викладав виробниче навчання.

До події ОСОБА_9 навчався нормально, а з березня 2017 р. - став на уроках неуважним та перестав інколи відвідувати заняття, при цьому не міг документально підтвердити поважність причин своєї відсутності. В подальшому ОСОБА_9 перевівся до іншого навчального закладу ПТУ №5.

Причиною переводу ОСОБА_9 стали неуспішність і прогули. В цілому, під час навчання в технікумі, батьки цікавились навчанням сина, здійснювали на нього відповідний вплив.

Вищенаведені показання свідків у своїй сукупності свідчать про винуватість ОСОБА_9 у інкримінованому йому діянні.

Зазначені показання свідків є чіткими, логічними, послідовними та узгодженими між собою. Як показали свідки, жодних неприязних відносин між ними та обвинуваченим немає, а тому підстави оговорювати обвинуваченого у свідків відсутні.

У зв`язку з наведеним, суд визнає вказані показання свідків відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України належними та допустимими доказами.

ОСОБА_10 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , ствердила суду, що вечері 11.03.2017 р. син пішов гуляти і вона йому зателефонувала приблизно о 21 год. 40 хв. Син повідомив, що вже йде додому. Потім приблизно о 23 год. 30 хв. зателефонувала якась жінка, вона( ОСОБА_17 ) не стала з нею розмовляти. В подальшому жінка зателефонувала повторно і повідомила, що син вбив людину. Вона( ОСОБА_17 ) разом з чоловіком поїхали до відділку поліції, де перебував син.

За поведінкою сина здійснювала належний контроль. Пропуски занять почалися після події. Син жалкує з приводу вчиненого. З потерпілими особисто вона не спілкувалася і будь-які кошти потерпілим не відшкодовувала. Сина характеризує як доброго та чуйного.

Допитаний експерт ОСОБА_72 , який є завідувачем Білоцерківського відділу СМЕ та надавав висновок судово-медичної експертизи №103 від 06.04.2017 р. ствердив суду, що не пам`ятає, чи був присутнім під час огляду місця події 12.03.2017 р., допускає, що був.

Зазначив, що згідно судово-медичної експертизи №103 від 06.04.2017 р. встановити, о котрій годині настала смерть потерпілого можливо тільки приблизно, тому що немає достовірних точних даних та факторів, які впливають та могли б вказати, в який час це сталося: температура навколишнього природного середовища, положення, в якому перебував потерпілий, які захворювання у нього були, причина смерті і т.д.

За результатами судово-медичної експертизи ним дійсно встановлено одну точку прикладення сили, що відображено у висновку експертизи, яка могла виникнути від одного, а також декількох ударів. Одну точку прикладення сили він визначив при розтині трупа, коли виявив крововилив в м`яких тканинах обличчя, а саме в області щелепи.

Алкоголь не міг стати причиною всіх виявлених крововиливів. Прямого причинного зв`язку між станом потерпілого та наслідками немає. Від удару(ударів) в область лівої щелепи у потерпілого розірвалися судини, на основі мозку стався крововилив, який і призвів до смерті.

При падінні таких наслідків статися не могло, оскільки при падінні вони були б зовсім інші. Отримання таких травм може свідчити також і про неочікуваність потерпілим удару.

Крім того, винуватість ОСОБА_9 доводиться іншими, безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме:

= рапортам ГРПП Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Дубенець від 12.03.2017 р. про повідомлення в 00 год.27 хв. про повідомлення лікаря ОСОБА_73 про раптову смерть по АДРЕСА_2 ОСОБА_11 , 1974 р.н., яке зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №7857 12.03.2017 00:27:15(а.с.187).

= даними, що містяться в протоколі огляду місця події, проведеного 12.03.2017 р. в період часу з 01 год. 50 хв. до 02 год. 47 хв. у присутності понятих, за участі спеціаліста ОСОБА_74 та судмедексперта ОСОБА_75 із ілюстративною таблицею до нього, в якому зазначено місце знаходження виявленого тіла ОСОБА_11 , відсутність на ньому видимих тілесних ушкоджень, трупного задубіння у всіх досліджуваних групах м`язів, наявність одягу: халат синій з поясом, труси, на шиї ланцюжок з хрестиком білого кольору, та інші обставини. (а.с.225-232).

Зазначений протокол підписаний слідчим та понятими, спеціалістом ОСОБА_76 .

Дані, вказані в протоколі, узгоджуються з обставинами, на які вказали свідки в судовому засіданні.

Згідно довідки Білоцерківської станції екстреної медичної допомоги від 12.03.2017 р., бригаду екстреної медичної допомоги ОСОБА_11 викликано 12.03.2017 р. о 00 год. 15 хв. Артеріальний тиск та пульс в останнього не визначаються, видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Діагноз смерть до приїзду бригади ЕМД (а.с.234)

Відповідно до остаточного лікарського свідоцтва про смерть від 13.03.2017 №103, смерть

ОСОБА_11 настала на першому поверсі східцевого майданчику будинку АДРЕСА_2 внаслідок травматичного субарахноїдального крововиливу, внутрішньочерепної травми, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір не визначений, приблизний час між початком захворювання та смертю невідомо. Отримав ушкодження на першому поверсі східцевого майданчику будинку АДРЕСА_2 . (а.с.235) ;

Згідно висновку судово-медичної експертизи №103 від 12.03.2017 р., смерть ОСОБА_11 , 1974 р.н., настала від внутрішньочерепної травми, що проявилась крововиливами під оболонки, у тканину та в шлуночки головного мозку. На це вказують: крововилив у м`які тканини обличчя зліва, крововиливи під оболонки зі сторони основи обох півкуль головного мозку, навколо моста, довгастого мозку та зі сторони основи обох півкуль мозочка, крововиливи в шлуночки головного мозку. Дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя. Указана внутрішньочерепна травма виникла від дії тупого(тупих) предметів, могла виникнути від удару(двох ударів) ними (кулаком) в обличчя зліва.

Вищеописане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_11 . Локалізація та характер ушкоджень не вкладаються в механізм падіння з положення стоячи. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що мала місце одна точка прикладення сили. Стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_11 настала на протязі 1-2 діб до моменту експертизи трупа. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа знайдено 1,61 промілей, у сечі 1,97 промілей етилового спирту. Указана концентрація етилового спирту в крові, як правило, за життя, може відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню.(а.с.237-238)

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.04.2017 р. з метою перевірки і уточнення відомостей щодо події з неповнолітнім свідком ОСОБА_77 , та відеозаписом слідчого експерименту, який переглянуто в судовому засіданні судом (а.с.248-254), під час якого неповнолітній ОСОБА_50 у присутності законного представника ОСОБА_78 , понятих, за участю спеціаліста судмедексперта ОСОБА_75 та статиста, показав та розповів про обставини події, яка відбулася в будинку по АДРЕСА_2 , внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Даними протоколу огляду (перегляду відеозапису) від 12.04.2017 р. слідчого експерименту від 11.04.2017 з неповнолітнім свідком ОСОБА_77 та фототаблицею до протоколу(а.с.1-4 т.2)

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 18.05.2017 р. №238-103, локалізація та характер ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_11 , дають змогу вважати, що вони могли виникнути від ударів кулаками, руками або ногами по голові. Локалізація та характер ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_11 дають можливість вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних ОСОБА_50 у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.04.2017 р. (а.с.185 т.2);

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.04.2017 р. з метою перевірки і уточнення відомостей щодо події з неповнолітнім свідком ОСОБА_29 та його відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні судом(а.с.5-10 т.2) під час якого неповнолітня ОСОБА_29 у присутності законного представника ОСОБА_30 , понятих, за участю спеціаліста судмедексперта ОСОБА_75 та статиста, показала та розповіла про обставини події, яка відбулася в будинку по АДРЕСА_2 , внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Даними протоколу огляду (перегляду відеозапису) від 12.04.2017 р. слідчого експерименту від 11.04.2017 р. з неповнолітнім свідком ОСОБА_29 та фототаблицею до протоколу (а.с.11-14)

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 18.05.2017 р. №237-103(а.с.86 т.2), локалізація та характер ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_11 , дають змогу вважати, що вони могли виникнути від ударів кулаками, руками або ногами по голові. Локалізація та характер ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_11 дають можливість вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних ОСОБА_29 у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.04.2017 р.;

Зазначені відеозаписи на оптичному диску долучені до матеріалів провадження (а.с.15 т.2)

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05.05.2017 р. з неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_9 та його відеозаписом, який переглянуто в судовому засіданні судом(а.с.186-191 т.2) під час якого неповнолітній ОСОБА_9 у присутності законного представника ОСОБА_79 , захисника, понятих, за участю статиста, показав та розповів про обставини події, яка відбулася в будинку по АДРЕСА_2 , внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Даними протоколу огляду (перегляду відеозапису за участі неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 ) від 06.05.2017 р та фототаблицею до протоколу (а.с.192-194 т.2)

Зазначений відеозапис на оптичному диску долучено до матеріалів провадження (а.с.195 т.2)

Згідно висновку судово-медичної експертизи №236-103 від 18.05.2017 р., локалізація та характер ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_11 , дають можливість вважати, що вони могли виникнути при обставинах, вказаних ОСОБА_9 у протоколі проведення слідчого експерименті від 5 травня 2017 р. (а.с.203 т.2;

Всі вищезазначені протоколи приймаються судом як допустимі докази, оскільки вони складені слідчим відповідно до вимог КПК України, підписані усіма учасниками слідчих дій, без зауважень.

При цьому суд розцінює як технічну помилку та описку слідчого при зазначенні у протоколах дати події «в ніч з 12.03.2017 на 13.03.2017» (а.с.250 т.1, а.с.7 т.2), оскільки слідчі експерименти проводилися через місяць після події, в суді беззаперечно встановлено точний час і дату події- в ніч з 11.03.2017 р. на 12.03.2019 р. Зазначена описка не впливає на суть і обставини, встановлені при проведенні зазначених слідчих дій, які не оспорюють і їх учасники.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №83 від 13.03.2017 р., при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_9 , 2001 р.н., знайдені наступні ушкодження: крововилив у слизову оболонку правої щоки. Описане ушкодження заподіяне тупим предметом можливо в строк та при обставинах, вказаних обстежуваним. Дане ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер ушкодження, дає змогу вважати, що мала місце не менш ніж одна точка прикладення сили (а.с.241 т.1)

На фото, долучених до протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_80 11.04.2017 р. (а.с.90- 96), які свідок надав слідчому, які в якості доказу надані стороною обвинувачення, дійсно мається зображення обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_46 поряд з тілом потерпілого ОСОБА_11 , що знаходиться на підлозі в під`їзді на місці події.

Достовірність вказаних зображень, зафіксованих безпосередньо на місці події, в суді ствердили як обвинувачений ОСОБА_9 , так і свідки ОСОБА_50 та ОСОБА_29 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №216 від 26.04.2017 р., « ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, ознак психічного захворювання у ОСОБА_9 не виявлено. ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в будь-якому іншому вираженому афективному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. ОСОБА_9 виявляє збереженість та хороші показники розвитку когнітивних процесів (пам`яті, мислення). Рівень інтелектуального розвитку відповідає його віковому періоду. ОСОБА_9 притаманні такі риси характеру як активність, екстравертованість, товариськість, емоційна виразність, синтонність, достатній вольовий контроль поведінки, вміння дотримуватися своїх інтересів, прагнення до самоствердження, а також групування з ровесниками, переважання інтересів учбового плану, задовільні морально-етичні установки. Схильність до фантазування та до підвищеного навіювання він не виявляє. ОСОБА_9 не притаманні будь-які індивідуально-психологічні особливості, які б могли здійснити суттєвий вплив на його поведінку в досліджувальній ситуації».

Аналізуючи у сукупності всі досліджені судом вищенаведені докази, які є належними та допустимими, суд приходить до такого висновку.

Суд вважає доведеним, що мало місце суспільно небезпечне діяння у вигляді умисного спричинення неповнолітнім ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_11 , що спричинило смерть потерпілого.

В суді беззаперечно доведено, що 11.03.2017 р. близько 23 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_9 на міжсхідцевому майданчику першого поверху в під`їзді гуртожитку по АДРЕСА_2 , тримаючись лівою рукою за поручень східців, з метою нанесення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, кулаком правої руки умисно наніс потерпілому два удари в область лівої частини обличчя останнього, від яких ОСОБА_11 втратив свідомість, а ОСОБА_9 підхопив його руками та поклав на підлогу. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_11 помер на місці події, не приходячи до свідомості.

До твердження обвинуваченого про те, що він не мав умислу скоювати інкримінований йому злочин, а діяв в межах необхідної оборони, суд відноситься критично, розцінюючи його як спосіб захисту та намір уникнути покарання за скоєне.

Зазначені показання не узгоджуються із дослідженими в судовому засіданні доказами, вони повністю спростовуються як його твердженням про нанесення потерпілому за короткий проміжок часу двох потужних ударів кулаком правої руки в область щелепи, так і аналогічними показаннями свідків ОСОБА_81 та ОСОБА_16 , які є очевидцями події.

Зазначені свідки вказали про те, що після отримання ляпаса від потерпілого, ОСОБА_9 відійшов від нього на три сходинки вниз, потерпілий на нього не замахувався і будь-яких дій щодо обвинуваченого не вчиняв. За таких обставин необхідності наносити потерпілому таких потужних ударів не було.

Крім того, і обвинувачений і свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 категорично ствердили суду, що потерпілий після отриманих ударів втратив свідомість, на підлогу при цьому не падав і його смерть настала в результаті саме дій ОСОБА_9 .

Механізм спричинення потерпілому зазначених тілесних ушкоджень стверджено як показаннями обвинуваченого і свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , так і відповідними дослідженими судом висновками судово-медичних експертиз.

Поведінка обвинуваченого та свідків після події, хизування та фотографування поряд з потерпілим, який перебував без свідомості, залишення його без допомоги, що беззаперечно встановлено, свідчить про умисел ОСОБА_9 на спричинення саме таких ушкоджень потерпілому, внаслідок чого настала смерть останнього.

Всі досліджені у провадженні докази є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність свідчить про достатність та взаємозв`язок для ухвалення обвинувального вироку.

Таким чином, суд рахує, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ст. 121 ч.2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_27 .

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_9 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, як особа за місцем проживання та місцем попереднього навчання характеризується позитивно, на даний час працює неофіційно, збитки потерпілій не відшкодовані.

На обліку в ювенальній превенції Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, а також в на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах у Службі у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_9 не перебував.

Обставиною, передбачена ст.66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , є вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, передбачені ст.67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Відповідно до дослідженої під час судового розгляду досудової доповіді, складеної органом пробації відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , на виконання ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2017 р., орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Враховуючи всі вищезазначені обставини в їх сукупності, думку потерпілих щодо покарання для обвинуваченого, суд рахує, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою його визнано винним.

Суд рахує, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази у провадженні відповідно до вимог ст. 100 КПК України: диск для лазерних систем зчитування з записом слідчого експерименту за участю неповнолітніх свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_29 , диск для лазерних систем зчитування з записом слідчого експерименту за участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , які долучені до матеріалів провадження необхідно залишити в справі; 3 диска для лазерних систем зчитування з записом допиту неповнолітніх свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_29 та неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 залишити в матеріалах наглядового провадження в прокуратурі Київської області.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

В ході судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 та його законних представників батьків ОСОБА_82 та ОСОБА_10 про відшкодування завданих матеріальних збитків (витрат на поховання) в сумі 61400 грн. та моральної шкоди в сумі 150000 грн.

Цивільний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого., який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

В обгрунтування позову про відшкодування матеріальних збитків потерпілою долучено до матеріалів провадження відповідні квитанції, рахунки-замовлення та накладні.

Обвинувачений ОСОБА_9 , який на даний час є повнолітнім, має дохід, зазначений позов визнав і щодо його задоволення в повному обсязі не заперечує.

Позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 150000 грн., який обвинувачений визнає частково в сумі 100000 грн., потерпіла обгрунтовує тим, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого, втратила чоловіка, з яким разом прожила 23 роки, продовжує відчувати душевні страждання, після події в неї змінилося життя та погіршився стан здоров`я, вона до цього часу перебуває у стані стресу. При цьому потерпілий та його законні представники після події і до цього часу будь-яких дій для відшкодування завданої шкоди не вчиняли і наміру це робити не мають.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_10 зазначила, що вона забезпечує сім`ї ю сама, працює, родина не має власного житла і знімає квартиру. Її чоловік, за станом здоров`я, тимчасово не працює. На вихованні вона також ще має неповнолітню доньку.

Відповідно ст.1166,1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Згідно ст.1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.

За зазначених вище обставин, враховуючи повне визнання обвинуваченим позову потерпілої про відшкодування завданих матеріальних збитків, та враховуючи характер та тривалість моральних переживань потерпілої ОСОБА_5 внаслідок втрати чоловіка, суд вважає за необхідне заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити в повному обсязі і стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків (витрат на поховання) - 61400(шістдесят одну тисячу чотириста) грн. та моральної шкоди - 150000(сто п`ятдесят тисяч) грн.

Запобіжний захід щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 не застосовано і підстав його застосовувати на даний немає.

Керуючись ст.ст.369, 373-374,484-485, 128-129 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 121 ч.2 КК України та призначити йому покарання 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків (витрат на поховання) - 61400(шістдесят одна тисяча чотириста) грн. та моральної шкоди - 150000(сто п`ятдесят тисяч) грн.

Речові докази у провадженні: диск для лазерних систем зчитування з записом слідчого експерименту за участю неповнолітніх свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_29 , диск для лазерних систем зчитування з записом слідчого експерименту за участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , які долучені до матеріалів провадження залишити в справі; 3 диска для лазерних систем зчитування з записом допиту неповнолітніх свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_29 та неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 залишити в матеріалах наглядового провадження в прокуратурі Київської області.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1