ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 619/1956/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/790/2309/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 08 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без інших учасників, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28.05.2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою вказаного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000096 від 17.04.2019 у відношенні ОСОБА_7 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185 ,ч.1 ст.263 КК України повернуто прокурору (а.с.52 - 57).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на закон та статтю та формулювання обвинувачення, порушень закону під час його складання та затвердження не допущено. Вважає, що у підготовчому судовому засіданні суд вийшов за межі своїх повноважень на даній стадії процесу, вдався до оцінки правильності встановлення фактичних обставин кримінального провадження та їх дослідження, що є неприпустимим.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачення, згідно п.13 ч. 1ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПк України.

З обвинувального акту вбачається, що у ньому відповідно до ст.291 КПК України містяться всі необхідні дані: виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правова кваліфікація вчинених дій, анкетні дані обвинуваченого, відомості про потерпілого, в інших відомостях містяться дані про призначення захисника.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт, всупереч положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не містить конкретного формулювання обвинувачення, а саме:

в обвинувальному акті зазначається, що об`єктом злочину за ч.5 ст.185 КК України є, зокрема, особисті грошові кошти заступника генерального директора ТОВ «Слобожанський миловар» ОСОБА_9 в сумі 910 000,00 грн. Разом з тим, місцем скоєння даного злочину є службовий кабінет даної особи, тобто виникає питання про причини знаходження даної суми грошових коштів в службовому кабінеті, а не за місцем проживання, наприклад. З обвинувального акту не вбачається, що у ОСОБА_9 був на той час договір зберігання, можливо, договір схову чи мається інший документ на підтвердження правомірності висновку, що потерпілим є саме гр. ОСОБА_9 , а не ТОВ. З реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що слідчим приймалось будь-яке рішення щодо ТОВ, як потерпілого, за даним епізодом злочинної діяльності.

З формулювання обвинувачення вбачається, що обвинувачений скоїв даний злочин з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, а також з іншими невстановленими особами, проте, жодного разу в обвинувальному акті не зазначається, яке рішення прийняте щодо невстановлених осіб, тобто матеріали виділені в окреме провадження, постановлено вирок суду, прийняті інші рішення тощо. Дане питання має суттєве значення, оскільки інкримінується, що злочин було вчинено групою осіб. До того, вкрай важливе значення має питання, скільки осіб приймало участь у вчиненні злочину, тим більше, що досудовому слідству відомі ці данні, оскільки в фактичних обставинах справи зазначається, що невстановлені особи пропорційно розподілили між собою здобуті злочинним шляхом грошові кошти.

Крім того, слідчим зазначається, що злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб відповідно до заздалегідь розробленого плану з розподілом функцій, у зв`язку з чим виникає питання про відсутність кваліфікації дій за ст.28 КК України щодо співучасті. Більше того, виникає питання про те, яку частину ст.28 КК України необхідно застосовувати ч.2 чи ч.3 ст. 28 КК України.

Щодо ч.1 ст.263 КК України, то органом досудового слідства, крім відсутності повної інформації про склад злочину, не встановлено час скоєння злочину, що має значення для обрахування строків притягнення до кримінальності відповідальності. Не зазначається, де конкретно у будинку були знайдені револьвер та боєприпаси. Вказується, що зброя та боєприпаси були знайдені за місцем проживання обвинуваченого у АДРЕСА_1 , в той час, як під час обговорення клопотання про повернення обвинувального акту обвинувачений стверджував, що не проживає за даною адресою, що підтверджується відомостям про анкетні дані в обвинувальному акті, з яких вбачається, що обвинувачений проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підлягає уточненню.

Також, суд першої інстанції зазначає, що вищевикладені обставини вказують на порушення кримінального процесуального законодавства та порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, яке, зокрема, повинно бути забезпечено, вказівкою на конкретне формулювання обвинувачення, що гарантовано Конституцією України та чинним КПК України право.

За змістом положень ч. 4ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Так, згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Статтею 291 КПК України встановлено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт.

Зокрема, у відповідності до п.п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

При цьому, об`єктивна сторона злочину це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його шкідливі наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину. Суб`єктивну сторону злочину утворюють такі ознаки, як вина, мета і емоційний стан особи.

Суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про відсутність формулювання в обвинувальному акті об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованих злочинів, оскільки вищезазначені вимоги закону при складанні та затвердженні обвинувального акту дотримані, зокрема, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_7 та які прокурор вважає встановленими, із зазначенням часу, місця його вчинення, інших встановлених суттєвих обставин, а також правова кваліфікація правопорушення з посиланням на частину статті КК України, та викладено формулювання обвинувачення.

Якщо суд визнає, що така кваліфікація дій ОСОБА_7 є помилковою, то прийме рішення відповідно до вимог ст.ст.373, 374 КПК України.

У відповідності до ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні судові обставини кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наведені в оскарженій ухвалі обставини не давали підстав для висновку про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам КПК України.

У зв`язку з цим у даному випадку позиція прокурора є виправданою та обґрунтованою його процесуальною роллю у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржене судове рішення ухвалено з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а тому, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 28 05 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.5 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання у відповідності до ч.1 ст.314 КПК України.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

_____________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4