Справа № 473/1847/19
Номер провадження1-кп/473/236/2019
ВИРОК
іменем України

"04" червня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000599 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, який зареєстрований в с. Воронівка, Вознесенського району Миколаївської області та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

- в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.03.2019 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на законних підставах за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 в присутності спільних малолітніх дітей, які проживають з ними. На момент зазначеної сварки, ОСОБА_6 зайшов до житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, де на той час знаходився малолітній син співмешканки - ОСОБА_4 .

Під час розмови між ОСОБА_6 та малолітнім ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_6 реалізовуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_4 , спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лоба, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Також, 31.03.2019 року близько 18.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння для здоров`я ОСОБА_4 , хоча повинен був і міг їх передбачити в обстановці, що склалася, діючи з більшою обачністю, оскільки від завданого ОСОБА_6 , удару правою рукою в область обличчя ОСОБА_4 хитнувся назад вдарившись при цьому потилицею в шафу, що розташовувалась в приміщенні кімнати житлового будинку, відповідно отримавши ушкодження у вигляді вдавленого перелому потиличної кістки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України визнав повністю і пояснив, що він є співмешканцем матері потерпілого. В той день він з нею посварився, після чого зайшов до хати. В домі перебував неповнолітній син співмешканки ОСОБА_4 . ОСОБА_6 почав сварити ОСОБА_4 , через те, що він розрядив планшет. В цей час потерпілий сидів навприсядки біля шафи. ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_4 рукою в голову, в область лоба. Потерпілий впав назад та вдарився головою об шафу. ОСОБА_6 підняв його і дитина продовжила гратись. На другий день його співмешканка відвезла сина до лікарні. ОСОБА_4 лікувався амбулаторно. В скоєному кається.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ст.128 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що він проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 та вітчимом - ОСОБА_6 . В сім`ї крім нього виховуються ще троє молодших дітей. В той день він знаходився в хаті та грався з сестрами та братом на підлозі в кімнаті. Мама з вітчимом сварились на вулиці. Через деякий час ОСОБА_6 зайшов в хату та побачив, що планшет розряджений і почав сварити потерпілого. В цей час ОСОБА_4 сидів на підлозі. Обвинувачений вдарив його кулаком у лоб. ОСОБА_4 впав назад та вдарився головою об шафу. Після чого ОСОБА_6 вийшов. Мати потерпілого викликала поліцію. У ОСОБА_4 почала боліти голова і вони разом з мамою на слідуючий день поїхали до лікарні. Йому призначили лікування та лікувався він вдома.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що 31 березня в неї з обвинуваченим, який є її співмешканцем, виникла сварка. ОСОБА_6 почав її виганяти і ОСОБА_5 викликала поліцію. Після чого вона зайшла на веранду будинку і через вікно бачила, як ОСОБА_6 вдарив її сина ОСОБА_4 , від чого дитина впала та вдарилась головою об шафу. На слідуючий день у вина почала боліти голова і вона з сином звернулась до лікарні. Лікувались амбулаторно.

Факт наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , ступінь тяжкості та механізм утворення, підтверджується висновком експерта №125 від 16 квітня 2019 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лоба та вдавленого перелому потиличної кістки, які виникли від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, до звернення у лікарню. Садно в ділянці лоба відноситься до легких тілесних ушкоджень, вдавлений перелом потиличної кістки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.

Згідно проколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2019 року з таблицею зображень, потерпілий ОСОБА_4 відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , які відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ч. 1 ст.125 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в необережному тяжкому тілесному ушкодженні, спричиненому ОСОБА_4 , належить кваліфікувати за ст.128 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття .

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину, щодо малолітньої дитини.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів злочини невеликої тяжкості, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, те, що він негативно характеризується за місцем мешкання, в силу ст.89 КК України не судимий, висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі можливо та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд застосовує вимоги ст.91-1КК України, відповідно до яких необхідно застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство. Тобто в інтересах потерпілого від злочину неповнолітнього ОСОБА_4 , пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, а саме відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України на засудженого ОСОБА_6 може бути покладений обов`язок, щодо його направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст.125, ст. 128 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.125 КК України 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт;

за ст.128 КК України 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, остаточне покарання ОСОБА_6 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з призначених покарань, визначити 240 (двісті сорок) годин громадських робіт .

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України направити засудженого ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1