ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3043/19 Справа № 176/2911/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, відмовлено.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до витягу з протоколу №11 від 21.03.2019 р. засіданням комісії по розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням ОСОБА_7 було відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення. Із досліджених письмових матеріалів, які характеризують засудженого ОСОБА_7 , судом не встановлено обставин які б вказували на те, що останній досяг виправлення, як основної мети покарання. Встановлені судом обставини свідчать, що засуджений лише стає на шлях виправлення, а його звільнення умовно-достроково є передчасним. Суд також врахував той факт, що у період відбування покарання ОСОБА_7 було отримано значну кількість стягнень, які хоча і погашені за плином часу, проте мають враховуватися судом під час аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання.
Крім того, суд враховував, що засуджений ОСОБА_7 вже звільнявся умовно-достроково 08.07.2006 року, після чого знову неодноразово вчиняв злочини, в тому числі проти життя та здоров`я людини, такі обставини в сукупності з його поведінкою під час відбування останнього покарання не доводять, що він став на шлях виправлення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_7 вказує, що суд першої інстанції при вивченні особи засудженого, помилково врахував його умовно-дострокове звільнення в Російській Федерації. Вважає, що всі кримінальні обставини його життя, які відбувались в Російській Федерації не мали бути прийняті до уваги при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення утримувався з 09.04.2012 року.
Під час тримання в Московському СІ (Російська Федерація) режим тримання порушував, мав 1 стягнення, заохочень не мав. До праці не залучався.
З 23.08.2013 року відбував покарання в ВК-9 м. Рубцовськ Російської Федерації. За період відбування покарання характеризувався негативно, з квітня 2014 року по жовтень 2016 року мав 14 стягнень, які погашені за плином часу, заохочень не мав.
З 06.04.2016 року відбував покарання в УВП-27 м. Харків. За час відбування покарання мав 1 стягнення, яке погашено за плином часу, заохочень не мав.
З 16.06.2016 року відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_7 характеризується добре. Має 4 заохочення, а саме від 04.08.2017 року, 18.04.2018 року, 31.07.2018 року та 27.12.2018 року у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до робіт з благоустрою. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку хронічними захворюваннями. Виконує роботи з благоустрою, до робіт ставиться сумлінно. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства.
Колегія суддів звертає увагу, що поведінка засудженого може свідчити лише про належне дотримання ним умов відбуття покарання, а не про сумлінність його поведінки, тому наявність у засудженого 4 заохочень є недостатнім для оцінки ставлення до праці засудженого.
Суд першої інстанції належним чином, вмотивовано та обґрунтовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності і що сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, що відповідає матеріалам справи і з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином, судовий розгляд зазначеного клопотання було здійснено та проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4