"16" вересня 2019 р. Справа № 377/504/19
УХВАЛА

16 вересня 2019р. Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді в режимі відео конференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №270000131 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вишгородського районного суду Київської області, відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 06.09.2019 р., надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №270000131 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначив, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області, підстав для її зупинення чи закриття немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, які послугували його обранню на даний час не відпали, підстав для заміни та скасування запобіжного заходу не вбачається, тому просив його продовжити на 60 діб.

Обвинувачений не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду та не надав заперечень з приводу продовження строку тримання його під вартою. Клопотань щодо зміни запобіжного заходу не подавав.

Потерпілі до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. На адресу суду було надано заяви від потерпілих, відповідно до яких вони просили підготовче судове засідання провести без їх участі.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальні акти з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Такий принципи закріплений також у статті 10 КПК України щодо принципу рівності перед законом і судом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-УІ, суди України при розгляді справ застосовують конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у ч.3 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року встановлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права; а). бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; б). мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту; с). захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя та інше.

Право людини на законність прийнятих рішень також закріплено у національному законодавстві. Зокрема у ст.9 КПК України згідно якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зокрема надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Пунктом 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Слід зазначити, що, відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, під обвинуваченням розуміється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

При дослідженні обвинувального акту судом встановлено, що він не відповідає вимогам ст.291 КПК України,

При складанні органом досудового розслідування обвинувального акту щодо ОСОБА_4 вказані вимоги дотримані не були, а саме: обвинувачення не викладено за кожним кримінальним правопорушенням окремо, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а зазначений одним текстом, без їх кваліфікації за КК України окремо, зокрема епізоди від 06.07.2019р., 10.07.2019р., 17.07.2019р., 18.07.2019р.

Крім того, в обвинувальному акті повинні бути зазначені анкетні відомості обвинуваченого, зокрема вказано що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий 31.10.2014р. до 7 років 1 місяця позбавлення волі, в той же час не зазначено, щодо відбуття вказаного покарання, але міститься кваліфікуюча ознака вчинених злочинів, як повторність, без визначення на підставі яких обставин вона зазначена (наявність непогашеної та не знятої судимості чи вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною Особливої частини КК України).

Статтею 291 КПК України визначений вичерпний перелік відомостей які повинен містити обвинувальний акт, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, за якими визначається правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті КК України. В обвинувальному акті складеному відносно ОСОБА_4 , під правовою кваліфікацією прокурором зазначені відомості щодо повідомлень про підозру обвинуваченому, в той час як обвинувальний акт повинен містити обвинувачення, тобто твердження про вчинення даною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, Реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, а саме не містить у собі інформації щодо взагалі складання обвинувального акту, а лише про повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, зокрема встановлено, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню №270000131 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, прокурору як такий, що не відповідає нормам КПК України.

Крім того, судом встановлено, що запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою закінчується 20.09.2019 року.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує характер кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів визначених ст.177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити застосування обраного стосовно обвинуваченого запобіжного заходу, виходячи з того, що за змістом ч.3 ст. 199 КПК України, підставами для продовження строку тримання під вартою є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ним процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №270000131 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, повернути прокурору.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 листопада 2019 року та утримувати його у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Повний текст ухвали проголошено 20.09.2019 о. 09.00 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1