Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
10 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора Бернадської ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Рівненського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2018 року у кримінальному провадженні №0000346 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України,

встановила :

Цим вироком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає за адресою - АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.

Також, судом задоволено частково цивільний позов ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 13044 (тринадцять тисяч сорок чотири) грн. 91 коп. матеріальної шкоди, 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. витрат на правову допомогу та 10 000,00 (десять тисяч) грн. моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 засуджено за те, що він 06 вересня 2016 року, приблизно о 00 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу автомобільної мийки що у м.Корець на вул.Київській, на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, підійшовши із-за спини до потерпілого ОСОБА_8 , повалив потерпілого на землю та впав на нього. Внаслідок падіння на потерпілого, ОСОБА_10 спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому внутрішнього виростка правої великогомілкової кістки з компресією задньо-латеральним плато великогомілкової кістки зі зміщенням, яке згідно висновку експерта №64 та п.2.2.2, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження за критерієм довготривалого розладу здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілому тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Не погодившись з вироком суду, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі, захисник вважає, що висновок суду щодо винуватості його підзахисного не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження - зокрема, не підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду. Також переконує, що судом не взято до уваги фактичні обставини, які могли істотно вплинути на висновки суду, та при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для справи, у судовому рішенні судом не зазначено мотивів, чому взято до уваги одні докази та відкинуто інші, що вплинуло на вирішення питання винуватості ОСОБА_6 . Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України закрити.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий та його представник - адвокат ОСОБА_9 вважають апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 необґрунтованою і безпідставною. Просять у задоволенні такої відмовити, а вирок залишити в силі, як законний та обґрунтований.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого та його представника, які просили вирок суду залишити без зміни, думку прокурора щодо необґрунтованості вимог апеляційної скарги захисника обвинуваченого та його прохання про залишення вироку суду в силі як обґрунтованого і законного, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винуватість ОСОБА_6 , у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за вказаних у вироку суду обставин, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким судом дана повна та всебічна оцінка.

Згідно показань самого обвинуваченого, він дійсно заподіяв наявні у потерпілого тілесні ушкодження, однак це відбулося внаслідок необережності з його боку та в результаті їх з потерпілим самопадіння.

Проте, як вбачається з показань потерпілого, даних ним в суді першої інстанції, в той день, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння безпричинно ображав його висловлюючись нецензурними словами, провокував бійку та вдарив його головою. Згодом обвинувачений підійшов до нього з боку спини, лівою рукою схопив за шию, а свою праву ногу виставив за його праву ногу. Внаслідок вказаного прийому він та обвинувачений впали на землю. При цьому почувся характерний хруст кістки і він відчув різкий біль в правій нозі. Через деякий час брат відвіз його в лікарню де надали медичну допомогу.

Свої показання потерпілий підтвердив під час проведення слідчого експерименту від 07.11.2016 року.

За висновком судово-медичної експертизи, наявні тілесні ушкодження у потерпілого виникли не менш як від однієї травматичної дії тупого предмету, та могли утворитися за обставин наведених у показаннях потерпілого. При цьому експерт, зазначає, що заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, за обставин, на які покликається в своїх поясненнях обвинувачений, а саме внаслідок самопадіння, є малоймовірним.

Крім того, допитаний в суді першої інстанції експерт ОСОБА_11 , зазначив, що травми в потерпілого могли виникнути в результаті підвивиху ноги з максимальним згинанням в колінному суглобі і викручуванням. Для того, аби утворився такий перелом як у потерпілого, потрібна була певна сила та навантаження на ногу. Зазначив, що в даному випадку роль тупого предмета зіграла стегнова кістка обвинуваченого.

Як вбачається із заяви обвинуваченого, він просив суд звільнити його від відбування покарання застосувавши закон про амністію.

Відтак, твердження апелянта, про заподіяння тілесних у ушкоджень потерпілому внаслідок необережності з боку обвинуваченого, колегія суддів вважає необґрунтованими.

За таких обставин підстав для зміни вироку суду першої інстанції, колегія суддів не знайшла.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 08 листопада 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

__________ ____________ __________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3