Справа №491/1097/19
У Х В А Л А
23 листопада 2019 року м. Ананьїв

Слідчий суддя Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , подане 18 листопада 2019 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту на вилучені спиляні стовбури дерев породи акація, дуб, ясен, берест у кількості 104 колоди, в загальній кількості 4,5 кубометрів,

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2019 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , подане 18 листопада 2019 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту на вилучене спиляні стовбури дерев породи акація, дуб, ясен, берест у кількості 104 колоди, в загальній кількості 4,5 кубометрів.
22 листопада 2019 року відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді справу було передано для розгляду слідчому судді Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .
Клопотання про накладення подане слідчим СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 із дотриманням вимог ст.ст.132, 170, 171 КПК України.

Слідчий СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду на розгляд клопотання не з`явилася, проте прохальна частина клопотання містить її клопотання про проведення розгляду клопотання без участі слідчого.

Клопотання не містить відомостей про власника майна, на яке планується накласти арешт, а також підозрюваного або обвинуваченого.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання за відсутності слідчого, прокурора та власника майна.

При цьому, з відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали, з`ясувавши обставини, викладені в клопотанні слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, з клопотання вбачається, що 15 листопада 2019 року до Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення по телефону громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с.Гандрабури Ананьївського району Одеської області про те, що 15 листопада 2019 року близько 12 години 00 хвилин за межами с.Точилове Ананьївського району, в лісопосадці, що належить до урочища «Реді» Ананьївського лісгоспу, невідомі особи здійснюють вирубку лісу.

16 листопада 2019 року за фактом незаконної порубки лісу, розпочато досудове розслідування. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.246 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.214 КПК України, внесено слідчим СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 листопада 2019 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , мешканці с.Точилове Ананьївського району, в лісопосадці, що належить до урочища «Реді», яке розташоване в с.Точилове Ананьївського району Одеської області, здійснювали незаконну порубку деревини акації, ясену, дубу та бересту.

Під час проведення огляду місця події, а саме лісопосадки, що належить до урочища «Реді», яке розташоване в с.Точилове Ананьївського району, на відстані 3-х метрів від прилеглого поля виявлено спиляні стовбури дерев порід акація, дуб, ясен та берест у кількості 88 колод, довжиною до 140 см та діаметром до 50 см.

У глиб лісопосадки, що належить до урочища «Реді», на відстані близько 100 мерів виявлено спиляні стовбури дерев породи акація у кількості 16 штук, довжиною до 120 см, діаметром від 7 до 40 см.

При огляді місця події у радіусі 100 метрів виявлено 16 спиляних пнів дерева різної породи, діаметром від 7 до 50 см. Спиляні стовбури дерев породи акація, дуб, ясен та берест у кількості 104 колод, в загальній кількості 4,5 кубічних метрів, виявлені на місці події віддано під розписку, з дотриманням ст..388 КК України, співробітнику лісгоспу ДП «Ананьївське ЛГ» лісничому ОСОБА_10 на зберігання до Державного підприємства «Ананьївське лісове господарство», що розташоване за адресою: Одеська обл., Ананьївський р-н, с.Ананьїв Перший.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, унеможливлення їх знищення, зміни або переховування слідчий звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про накладення арешту на майно.

Абзацом 1 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за фактом можливої незаконної порубки дерев на території лісопосадки урочища «Реді» Ананьївського лісгоспу.

Як вбачається з доданої до клопотання копії протоколу огляду місця події від 15 листопада 2019 року при проведенні огляду місця події - лісопосадки, що належить до урочища «Реді», яке розташоване в с.Точилове Ананьївського району Одеської області, на відстані 3-х метрів від прилеглого поля виявлено спиляні стовбури дерев порід акація, дуб, ясен та берест у кількості 88 колод, довжиною до 140 см та діаметром до 50 см. У глиб лісопосадки, що належить до урочища «Реді», на відстані близько 100 мерів виявлено спиляні стовбури дерев породи акація у кількості 16 штук, довжиною до 120 см, діаметром від 7 до 40 см. Загалом було виявлено спиляні стовбури дерев породи акація, дуб, ясен та берест у кількості 104 колод, в загальній кількості 4,5 кубічних метрів. У радіусі 100 метрів виявлено 16 спиляних пнів дерева різної породи, діаметром від 7 до 50 см.

З диспозиції частини 1 статті 246 КК України вибачається, що нею передбачено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

З наведеного вбачається, що злочин, передбачений ч.1 ст.246 КК України може мати два склади, а саме: 1) незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду; 2) перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Також, зі змісту диспозиції ч.1 ст.246 КК України вбачається, що нею передбачено відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників вчинену у певних, визначених Законом місцях, а саме у лісах, захисних та інших лісових насадженнях.

При цьому, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» визначено, що порубка дерев і чагарників на територіях, не віднесених до лісового фонду, не тягне відповідальності за ст.246 КК України. За наявності відповідних підстав такі дії можуть бути кваліфіковані як крадіжка, самоправство тощо.

Статтею 4 Лісового кодексу України визначено, що до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара. До лісового фонду України не належать: зелені насадження в межах населених пунктів (парки, сади, сквери, бульвари тощо), які не віднесені в установленому порядку до лісів; окремі дерева і групи дерев, чагарники на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що незаконну порубку дерев було вчинено на території лісопосадки урочища «Реді», як знаходиться за межами населеного пункту села Точилове Ананьївського району Одеської області.

При огляді місця події було також виявлено пні, які залишилися після спилювання дерев, які за своїм діаметром відповідають виявленим при огляді місця події колодам дерев порід акація, дуб, ясен та берест.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що в даному випадку дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України.

Слідчий просить накласти арешт на колоди дерев порід акація, дуб, ясен та берест.

При цьому, з диспозиції ч.1 ст.246 КК України злочину вбачається, що предметом злочину в даному випадку є дерева і чагарники, які ростуть у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного вбачається, що майно на яке просить накласти арешт слідчий підпадає під визначення, речового доказу наведене в ч.1 ст.98 КПК України, та відповідно метою накладення арешту є збереження речових доказів, що передбачено п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

З урахуванням частини 7 статті 237, частини 2 статті 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки його вилучено в ході проведення огляду.

При цьому, З доданого до клопотання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000297 від 16 листопада 2019 року вбачається, що станом на 18 листопада 2019 року у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру, у відповідності до положень ст.ст.276-278 КПК України, не повідомлено.

Водночас, абзацом 1 частини 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що майно на яке планується накласти арешт вилучено у відповідності до положень ч.7 ст.237 КПК України при проведенні 15 листопада 2019 року огляду місця події та є тимчасово вилученим майном, клопотання про накладення арешту на вилучене майно подане у відповідності до положень ст.ст.170, 171 КПК України, при цьому вилучене майно підпадає під ознаки речових доказів, визначені ч.1 ст.98 КПК України та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, у кримінальному провадженні відсутні особи, яким повідомлено про підозру, при цьому існує обґрунтована можливість знищення або переховування вилученого майна у разі його повернення особам, в яких його було вилучено, у зв`язку з чим клопотання в частині накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

При цьому, другим пунктом прохальної частини клопотання слідчий ОСОБА_3 просить слідчого суддю визначити місце зберігання арештованого майна, а саме визначити, що арештоване мано має зберігатися на території Державного підприємства «Ананьївське лісове господарство», розташованого в с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області.

Водночас, статті 170-173 КПК України не містять вказівок про те, що слідчий суддя в ухвалі про накладення арешту на майно має право визначити порядок та місце його зберігання.

При цьому, як зазначалося вище, майно на яке накладено арешт підпадає під ознаки речових доказів, визначені ч.1 ст.98 КПК України.

Порядок зберігання речових доказів визначений положеннями статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

У зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в частині визначення місця зберігання арештованого майна не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 170-173, 369-371 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , подане 18 листопада 2019 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту на вилучене спиляні стовбури дерев породи акація, дуб, ясен, берест у кількості 104 колоди, в загальній кількості 4,5 кубометрів, задовольнити частково.

Накласти арешт на спиляні стовбури дерев породи акація, дуб, ясен, берест у кількості 104 колоди, в загальній кількості 4,5 кубічних метрів, які були вилучені 15 листопада 2019 року в ході проведення огляді місця лісопосадки урочища «Реді» Ананьївського лісництва, розташованої на території Точилівської сільської ради Ананьївського району Одеської області.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Зберігання арештованого майна здійснювати у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Копію ухвали направити слідчому.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1