Справа № 577/1632/13-к
Провадження № 1-о/577/18/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" листопада 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року ОСОБА_7 був визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України та засуджений до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців (а.с. 5-6, а. 44-46 т. 5).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 9 квітня 2015 року вищевказаний вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області був змінений. Визначено, що ОСОБА_7 слід вважати засудженим за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

За ч. 1 ст. 296 КК України ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Провадження по кримінальній справі за ч. 1 ст. 296 КК України закрито, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності (а.с. 7-10, а. 97-100 т. 5).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 9 квітня 2015 року залишено без змін (а.с. 11-12, а. 137-139 т. 5).

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року набрав законної сили 9 квітня 2015 року (а. 104 т. 5).

З 31 березня 2019 року ОСОБА_7 відбуває покарання у державній установі «Конотопський виправний центр (№ 130)».

27 серпня 2019 року ОСОБА_7 звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року. Вимоги своєї заяви обґрунтовує тим, що 12 серпня 2019 року у приміщенні Конотопського міськрайонного суду Сумської області він ознайомився з технічним записом судового засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню його у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України та переконався, що вказані записи є пошкодженими, а тому не мають силу доказу у кримінальному провадженні. У зв`язку із зазначеним неможливо прослухати показання потерпілого ОСОБА_6 , які були надані ним в судовому засіданні та відповідно до яких він наполягав на тому, що тілесні ушкодження заподіяв йому не він, а ОСОБА_8 , а також наполягав на притягненні саме ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності. Проте Конотопським міськрайонним судом Сумської області при ухваленні 15 січня 2015 року вироку не були враховані вказані показання потерпілого ОСОБА_6 .

Крім того підставою для перегляду кримінального провадження за нововиявленими обставинам є і той факт, що відповідно до медичних документів, Київської міської клінічної лікарні № 12 та кафедри хірургічної стоматології Національної академії медичних наук України, які він отримав 25 квітня 2019 року та 30 червня 2019 року, не підтверджено наявність у ОСОБА_6 переломів, які були вказані травматологічним відділенням Конотопської ЦРЛ та підтверджувалися лікарняним листом, виданим 17 червня 2010 року на ім`я ОСОБА_6 .

Вважає, що саме з вини потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 або інших осіб були штучно створені обставини щодо заподіяння ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді перелому скулової дуги лівої орбіти, носослизового каналу, дна орбіти, медіальної стінки синуса, альвеолярного гребня зафіксованою титановою пластиною з гвинтами.

В той же час факт заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості об`єктивно не підтвердився, оскільки відсутні знімки, які б підтверджували наявність у ОСОБА_6 зафіксованої гвинтами титанової пластини, а у всіх медичних експертизах рентгенолог - лікар ОСОБА_9 26 липня 2010 року зазначає «підозру на переломи скулової кістки зліва». Крім того у картці хворого ОСОБА_6 від 14 червня 2010 року зазначено «підозра на перелом скуловой кістки».

Про штучне створення доказів його вини у кримінальному провадженні свідчить і ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 9 серпня 2019 року, в якій визнано факт скоєння проти нього працівником поліції злочину та відкрито кримінальн провадження стосовно підробки документів, а саме показань свідка ОСОБА_10 .

Вказані обставини є нововиявленими, свідчать про його невинуватість у вчиненні злочину і є підставою для скасування вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав свою заяву та прохає скасувати вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року відносно нього, При цьому ОСОБА_7 уточнив, що прохає переглянути вказаний вирок суду за новоявленими обставинами, передбаченими п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року за нововиявленими обставинами підтримує у повному обсязі.

Прокурор заперечує проти задоволення заяви, оскільки вважає, що обставини, на які ОСОБА_7 посилається у своїй заяві, не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 проти задоволення заяви ОСОБА_7 заперечує.

Представник потерпілого ОСОБА_5 вважає, що заява ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року не підлягає задоволенню, оскільки доводи ОСОБА_7 щодо заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень іншими особами, а також тяжкості заподіяних ОСОБА_6 тілесних ушкоджень були предметом розгляду судів як першої, так і апеляційної інстанції, а тому обставини, на які посилається ОСОБА_7 , не є нововиявленими обставинами.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінальної справи № 577/1632/13, вважає, що заява ОСОБА_7 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, наведені засудженим ОСОБА_7 у заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами відомості, зокрема щодо обставин, за яких потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження та щодо їх тяжкості, були відомі під час розгляду справи Конотопським міськрайонним судом Сумської області та були предметом розгляду як суду першої, так і апеляційної інстанції, якими перевірялися всі доводи ОСОБА_7 щодо відсутності його вини у заподіянні потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та щодо тяжкості заподіяних ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (а. 42-43, 116-117, 121-122, 128, 134-135, 142 т. 1, а. 1-2, 40-43, 44-46 т. 5, а. 54-63, 64-70, 97-100 т. 5 ).

На досудовому розслідуванні та при розгляді кримінального провадження судом як першої, так і апеляційної інстанції, було забезпечене право ОСОБА_7 на правову допомогу та він користувався послугами захисника (а. 58-59 т. 3, а. 8 т. 4, а. 44-46, 97-100 т. 5).

Судом першої інстанції до ухвалення вироку від 15 січня 2015 року за клопотанням захисника ОСОБА_7 - ОСОБА_11 була витребувана вся медична документація щодо лікування потерпілого ОСОБА_6 , наявна у комунальному закладі «Конотопська центральна районна лікарня» та у Київській міській клінічній лікарні № 12, з урахуванням вказаної документації за клопотанням захисника ОСОБА_7 ОСОБА_12 була призначена повторна судово-медична експертиза (а. 141-149, 155-156, 166, 168-183, 184-196, 218-226, 300-303 т. 4).

ОСОБА_7 та його захиснику була надана можливість ознайомитися з технічними записами судових засідань та отримати копії вказаних технічних записів (а.с. 49, 52, 54-63, 64-73, 165, 168 т. 5).

Встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 був допитаний Конотопським міськрайонним судом Сумської області 4 квітня 2014 року (а. 272-273 т. 4). У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 ОСОБА_11 посилався на аудіозапис допиту потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні 4 квітня 2014 року, при цьому зазначає точний час, коли потерпілий надавав відповідні показання (з 10 год. 58 хв. 40 сек до 11 год. 00 хв. 05 сек та з 11 год. 02 хв.20 сек до 11 год 04 хв. 20 сек (а. 57, 67 т. 5).

Аудіозапис судових засідань Конотопського міськрайонного суду Сумської області був прослуханий Апеляційним судом Сумської області під час розгляду справи за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 , та прокурора, про що свідчить ухвала Апеляційного суду Сумської області від 9 квітня 2015 року (а. с. 7-10, а. 97-100 т. 5).

Із заяви ОСОБА_7 від 20 лютого 2017 року вбачається, що він прохав надати йому копію аудіозапису судового засідання, на якому проводився допит свідка ОСОБА_13 (а.с. 148 т. 5) та саме вказаний запис, за твердженнями ОСОБА_7 , був неякісним (а.с. 151 т. 5), а не запис, який містить показання потерпілого ОСОБА_6 .

Крім того з розписки ОСОБА_7 від 22 липня 2019 року та його заяв від 22 липня 2019 року та від 12 серпня 2019 року вбачається, що були пошкоджені диски з аудіозаписами судових засідань, які знаходяться на а.с. 146 т. 2 кримінального провадження (а. 161, 163, 164 т. 5). В той же час, на зазначених дисках містяться записи судових засідань за період з 24 листопада 2010 року до 16 листопада 2012 року, та вказані записи не містять відомостей щодо дослідження доказів, які були покладені в основу вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000012 (справа № 577/1632/13, провадження № 1кп/577/2/15), яке надійшло до суду з обвинувальним актом лише 26 березня 2013 року (а. 8 т. 4).

Технічні записи судових засідань у справі № 577/1632/13 (провадження № 1кп/577/2/15) за 2013-2015 року були надані ОСОБА_7 за його заявою від 1 серпня 2019 року (а. 166, 168 т. 5) та зауважень щодо їх якості від ОСОБА_7 не надходило.

Що стосується ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 9 серпня 2019 року про зобов`язання територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, викладені у заявах ОСОБА_14 (матері ОСОБА_7 ) від 4 квітня 2019 року та від 8 травня 2019 року та розпочати досудове розслідування, то вказана ухвала не свідчать про штучне створення доказів вини ОСОБА_7 у кримінальному провадженні по обвинуваченню його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Із заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду вбачається, що він не згоден з вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року, а тому бажає, щоб вказаний вирок був переглянутий за нововиявленими обставинами.

Відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, в якому зокрема зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Крім того, кримінальне провадження за нововиявленими обставинами являє собою форму перегляду рішень судів, що набрали законної сили. За своїм змістом ця стадія кримінального процесу виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних справах. Цей вид провадження має резервне значення та використовується лише у випадку, якщо вичерпані всі інші допустимі засоби процесуально-правового захисту.

Обставини, на які ОСОБА_7 посилається як на підставу перегляду за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року, на думку суду, з огляду на вимоги ст. 459 КПК України, не є нововиявленими. Вказані обставини фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальній справі та вимоги їх переоцінки щодо події злочину, винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, що суперечить положенням п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також, враховуючи загальні засади кримінального провадження, суд вважає, що заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459, 461, 467 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15 січня 2015 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 27 листопада 2019 року.

СуддяОСОБА_1