Справа № 496/2498/19
Провадження № 1-кс/496/2692/19
У Х В А Л А

28 жовтня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Табаки Болградського району Одеської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000407 від 12.07.2019, за ознаками ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому вказує на те, що 12.07.2019 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 знаходячись поза межами села Табаки Болградського району Одеської області, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, з метою власного вживання, без мети збуту, діючи умисно, придбав шляхом знахідки особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено-канабіс загальною вагою в висушеному стані 5,09 г. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 помістив полімерний пакет в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, до салону свого автомобіля марки «Тойота Камрі» р.н. НОМЕР_1 на якому перевіз наркотичні засоби на територію Біляївського району Одеської області. 12.07.2019 року ОСОБА_5 рухаючись по 21км автодороги М-16 сполученням Одеса-Рені на вказаному автомобілі, був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. При складанні адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП повідомив працівникам поліції про наявність у його транспортному засобі наркотичних засобів. За результатами проведення невідкладного обшуку транспортного засобу марки «Тойота Камрі» р.н. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено: полімерний пакет з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору, зі специфічним запахом коноплі. Згідно дослідження, виявлена та вилучена речовина рослинного походження, є канабісом та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. На момент дослідження маса у висушеному стані складає 5,09 г. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також на існування ризику, передбаченого п.п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

03.09.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання.

ОСОБА_5 зареєстрований і проживає в с. Табаки Болградського району Одеської області, разом з тим, він не працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому наявний ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим судом було постановлено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою. Крім того, суд також приймає до уваги ту обставину, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину середньої тяжкості - від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, вважаю за необхідне визначити розмір застави в межах розмірів, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні злочину середньої тяжкості, а саме: у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 20070 грн.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Одеському слідчому ізоляторі.

Встановити строк дії ухвали - 11 днів з дня затримання, тобто з 27 жовтня 2019 року по 06 листопада 2019 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20070 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1