Постанова

іменем України
30 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 759/8203/15-к

провадження № 51-3248км19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0000919 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2015 року, щодо ОСОБА_8 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Святошинського районного суду м.Києва від 18 листопада 2016 року ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, на державних та комунальних підприємствах (організаціях, установах), пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 2 роки та зі сплатою штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК.

Стягнуто на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 5412 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

На вирок місцевого суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження вироку місцевого суду.

Київський апеляційний суд ухвалою від 20 травня 2019 року повернув разом із усіма доданими до неї матеріалами апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Святошинського районного суду м.Києва від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 .

Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, просить скасувати ухвалу апеляцйного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув його апеляційну скаргу, оскільки вирок щодо ОСОБА_8 стосується інтересів ОСОБА_7 , а тому висновок апеляційного суду про те, що судове рішення щодо ОСОБА_8 не стосується прав, свобод чи інтересів ОСОБА_7 , є помилковим.

Позиції інших учасників судового провадження

У своїх запереченнях на касаційну скаргу захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , просить суд відмовити у задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_6 , посилається на те, що суд апеляційної інстанції діяв в межах процесуального закону при поверненні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000919 щодо ОСОБА_8 в своїх запереченнях на касаційну скаргу просить суд касаційної інстанції відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_6 , а ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2019 залишити без змін.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення касаційної скарги захисника та просив ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2019 залишити без змін.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав доводи викладені в касаційній скарзі та просив ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2019 скасувати.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та думку прокурора, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно з вимогами ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК)суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК істотнимипорушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положенням ст. 24 КПК визначено, що кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та у зверненні до суду вищої інстанції, що передбачено ч.2 ст. 24 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд, мотивуючи своє рішення про повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , послався на те, що вирок суду першої інстанції постановлено щодо ОСОБА_8 . Подав на цей вирок апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , тобто особа, щодо якої дане кримінальне провадження не розглядалося. Апеляційна скарга захисника не містить обґрунтованих мотивів того, яким чином вирок суду, щодо ОСОБА_8 може впливати на права та обов`язки ОСОБА_7 , в інтересах якого була подана апеляційна скарга.

Вирок суду першої інстанції від 18 листопада 2016 року стосується виключно ОСОБА_8 і в ньому відсутні дані про вчинення ОСОБА_7 будь-яких кримінальних правопорушень, щоб давало підстави вважати, що судове рішення стосується його прав, свобод чи інтересів.

Передбачені кримінальним процесуальним законом підстави, на яких вирок суду першої інстанції може бути оскаржений в інтересах ОСОБА_7 , окрім загального посилання на п. 10 ст. 393 КПК України, в апеляційній скарзі адвокатом не наведені.

Зі змісту вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 та апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 не вбачається, що це судове рішенняможе впливати на права та обов`язки ОСОБА_7 .

Таким чином повертаючи апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , апеляційний суд постановив ухвалу, у якій навів детальні мотиви прийнятого рішення з якими погоджується суд касаційної інстанції і яка повною мірою відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не допущено порушень вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог ст. 438 КПК є безумовною підставою для скасування такого рішення.

Керуючись статтями 369, 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 травня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3