печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексп» про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
18 жовтня 2019 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Проексп» про скасування арешту майна.

В обґрунтування вимог клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що немає жодних підстав для накладення арешту на рахунки ТОВ «Проексп». Крім того вказав, що гроші, які знаходяться на рахунках у банку, не є доказом злочину, так як не містять ознак, передбачених ч. 1 ст. 98 КК України, не можуть підлягати конфіскації, так як дії посадових осіб підприємства не є протиправними, не можуть бути використані для забезпечення цивільного позову у зв`язку з відсутністю відповідного позову та будь-якої шкоди, зокрема, від посадових осіб ТОВ «Проексп», не можуть бути стягнуті з юридичної особи, так як не є отриманою неправомірною вигодою та не можуть бути предметом спеціальної конфіскації, так як в даному випадку відсутні будь-які підстави для застосування до правовідносин, що виникли, приписів ст. 96-2 КК України. Крім того, арешт значно ускладнює господарську діяльність товариства і спричиняє матеріальні збитки.

До судового засідання адвокат ОСОБА_3 не прибув. Про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України. Причини неявки суду не відомі.

Представник органу досудового розслідування, за чиїм клопотанням було накладено арешт до судового засідання не прибув. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Слідчим суддею з урахуванням положень ст. 26 КПК України визнано можливим розгляд клопотання у відсутність особи, яка звернулась з клопотанням та представника органу досудового розслідування.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Першим слідчим відділом Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000331 від 12.02.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України.

У рамках вищевказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2019 накладено арешт на банківські рахунки, зокрема на рахунки ТОВ «Проексп» № НОМЕР_1 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805 та № НОМЕР_2 (ел. адміністрування ПДВ) в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 18.06.2019, при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею було встановлено та враховано наявність правових підстав для арешту майна, визначено мету накладення арешту забезпечення кримінального провадження та можливе використання майна як доказу в кримінальному провадженні.

Подане представником власника майна клопотання та додані до нього матеріали не спростовують встановлені слідчим суддею при накладенні арешту на майно обставини та посилання прокурора, наведені як в обґрунтування необхідності накладення арешту при вирішенні відповідного питання слідчим суддею. Будь-яких інших доказів для підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про скасування арешту майна, представником власника майна не надано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують підстави для подальшого збереження арешту майна, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1