В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
провівши відкрите судове засідання в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000809 від 19 травня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда 2-ї групи, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1. 15 червня 2007 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України на 3 роки позбавлення волі;
2. 10 грудня 2009 року вироком Бахмачського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
3. 30 жовтня 2014 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 186 КК України на 3 роки позбавлення волі;
4. 11 листопада 2016 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, зі змінами внесеними ухвалою Апеляційного суд Чернігівської області від 09 березня 2017 року, за ч. 2 ст. 186, ст. 69, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 05 квітня 2019 року по відбуттю покарання, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
18 травня 2019 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Керуючись своїм злочинним умислом, ОСОБА_3 заздалегідь приготував ніж, як засіб залякування під час вчинення розбою, який поклав до правої кишені спортивних штанів, у які був одягнутий.
18 травня 2019 року близько 23 години 55 хвилин ОСОБА_3 перебував на платформі станції метро «Дарниця» КП «Київський метрополітен» в м. Києві та помітив на лавці ОСОБА_5 . В цей час, в нього виник умисел на вчинення нападу на ОСОБА_5 з метою заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 дістав правою рукою із правої кишені одягнених на ньому штанів ніж та, погрожуючи насильством потерпілому, тобто заподіяти фізичне насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, вирвав з рук ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Meizu M 5», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 448 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин встановлених під час досудового розслідування. Показав, що після звільнення з місць позбавлення волі він неофіційно працював, потім його знайомі підбили його поїхати до Києва. 18 травня 2019 року на платформі станції метро «Дарниця» в м. Києві він побачив потерпілого та вирішив його пограбувати. Він підійшов до потерпілого та, погрожуючи ножем, забрав в нього з рук мобільний телефон та почав тікати. Згодом його затримали працівники поліції і він повернув мобільний телефон потерпілому. Просить пробачення у потерпілого та обіцяє не вчиняти нових злочинів. Просив суд, врахувавши його стан здоров`я, суворо його не карати.

Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколу затримання особи, протоколу огляду місця події, протоколу проведення слідчого експерименту, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Як вбачається з даних, що містяться:

- у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 травня 2019 року та фототаблиць до протоколу: слідчий СВ УП в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві 19 травня 2019 року о 01 годині 30 хвилин на станції метро «Дарниця» КП «Київський метрополітен» в м. Києві затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ОСОБА_3 ;
- у протоколі огляду місця події від 19 травня 2019 року та фототаблиці до нього: оглядом місця події є кімната поліції, що розташована на платформі станції метро «Дарниця» КП «Київський метрополітен» у м. Києві. Під час огляду в кімнаті перебуває працівник поліції, дві особи, яких запрошено в якості понятих та потерпілий ОСОБА_5 . На столі знаходиться мобільний телефон «Meizu M 5», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . Як пояснив потерпілий ОСОБА_5 даний телефон належить йому та яким з погрозою ножа заволодів ОСОБА_3
- у протоколі проведення слідчого експерименту від 26 травня 2019 року: 26 червня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був доставлений до управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві з ДУ «Київський слідчий ізолятор» для проведення слідчих дій, а саме слідчого експерименту (відтворення обставин події вчинення кримінального правопорушення, де він детально показав та розказав як, за яких обставин та в який спосіб він 18 травня 2019 року, з застосуванням ножа, забрав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон;
- у висновку товарознавчої експертизи від 30 травня 2019 року № 13-1/992: «Ринкова вартість мобільного телефону придбаного в березні 2019 року на сайті «ОLХ» - «Meizu M 5», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 19 травня 2019 року, могла становити 448 гривень»;
- у висновку судово-психіатричної експертизи за №273 від 26 червня 2019 року: « ОСОБА_3 страждає в даний час та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. ОСОБА_3 міг в період інкримінованих йому дій та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує. ОСОБА_3 з урахуванням рівня його розумового розвитку та індивідуально-психологічних особливостей міг під час скоєння інкримінованих йому дій правильно розуміти значення своїх дій та передбачати їх наслідки. У ОСОБА_3 має місце відставання у психічному розвитку, яке обумовлене психічними вадами.;
- у постанові про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19 травня 2019 року: мобільний телефон марки «Meizu M 5», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом;

- у постанові про прилучення до справи речових доказів від 19 травня 2019 року: мобільний телефон марки «Meizu M 5», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , передано на зберігання ОСОБА_5 ;

- у розписці ОСОБА_5 від 19 травня 2019 року про те, що він отримав свій мобільний телефон марки «Meizu M 5», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, раніше неодноразово засуджений, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2001 року, інвалід другої групи, вину у вчиненому визнав, щиро розкаялась, від його дій не настало тяжких наслідків, цивільного позову по справі не заявлено, потерпілому повернуто мобільний телефон.
Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , - суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , - суд визнає рецидив злочину.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування вимог ст. 69 КК України, - судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання процесуальних витрат вирішено, відповідно до ст. 124 КПК України.

Доля речових доказів вирішена, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді утримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 19 травня 2019 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи за № 13-1/992 від 30 травня 2019 року в сумі 314 (триста чотирнадцять) гривень 02 копійки.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Meizu M 5», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який під зберігальну розписку переданий потерпілому ОСОБА_5 , - залишити власнику ОСОБА_5 .
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та його адвокату, прокурору та потерпілому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, в той же термін з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1