СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7634/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2019 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві скаргу захисника ОСОБА_5 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000933 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2019 за ознаками кримінального правопрушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває справа 1-кс/759/7634/19 у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, обґрунтована тим, що 20.06.2019 ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру та затримано в порядку ст. 208 КПК України. Наразі підозрюваний перебуває під домашнім арештом у нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Підставою для скасування зазначає, що слідчим порушені норми КПК України, а саме: ч. 4 ст. 278 КПК України, яка полягає у невнесенні дати та часу повідомлення про підозру, правової кваліфікації до Єдиного реєстру досудових розслідувань; п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, оскільки повідомлення про підозру не містить стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушння у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, зазначений, яка складена на припущеннях; п. 8 ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру не містить підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Адвокати та підозрюваний у судовому засіданні скаргу підтримали, просили задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, аргументуючи тим, що слідчим виконані всі вимоги КПК України, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа ґрунтується на фактах здобуті слідчими та оперативними працівниками, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

На неодноразові запити суду щодо надання для огляду прокуратурою матеріалів кримінального провадження, які стали підставою для повідомлення про підозру прокурором у судовому засіданні відмовлено, посилаючись на таємницю слідства, а тому суд досліджує лише матеріали скарги та долучені до неї документи.

Слідчий суддя заслухавши пояснення захисників підозрюваного, підозрюваного, прокурора та слідчого, дослідивши письмові докази подані до скарги встановив.

П`ятим відділом з розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000933 від 23.04.2019 за ч. 3 ст. 305 КК, ч. 3 ст. 307 КК України.

20.06.2019 о 19 год. 50 хв. ОСОБА_3 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_3 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- результатами проведеного обшуку автомобіля марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 під час якого вилучено 25 брикетів з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн в особливо великих розмірах;

- показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які пояснили, що вони в якості понятих були присутні під час проведення обшуку автомобіля марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_1 в ході якого вилучено 25 брикетів з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн в особливо великих розмірах;

- результатами проведеного обшуку за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 30, лінія 2, буд. 71 за місцем проживання Саннер Дхарміндер Сінк та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) в ході якого вилучено 197 брикетів з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн в особливо великих розмірах;

- показами свідка ОСОБА_12 , який підтвердив факт оренди вказаного вище домоволодіння іноземцями;

- показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які пояснили, що вони в якості понятих були присутні під час проведення обшуку вказаного домоволодіння та засвідчили факт вилучення зазначених брикетів з наркотичним засобом;

- результатами проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (орендованої для проживання ОСОБА_10 (Maurits van Wanrooij)), під час якого вилучено три полімерні згортки з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн в особливо великих розмірах, а також паспорт на ім`я останнього;

- показами свідка ОСОБА_15 , яка повідомила про те, що кімнату №2 за вищевказаною адресою з 18.06.2018 по 20.06.19 орендував ОСОБА_10 (Maurits van Wanrooij);

- показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які пояснили, що вони були присутні під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (орендованої для проживання ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 )) під час якого вилучено три полімерні згортки з порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн в особливо великих розмірах, а також паспорт на ім`я останнього;

- висновками експертиз;

- оглядами записів камер відео-спостереження на яких є невідомі особи чоловічої статі, що схожі на ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які виходять до паркувального майданчику утримуючи у руках паперову коробку біло-синього кольору з-під телевізора купленого у магазині побутової техніки «Ельдорадо» оплату якого здійснено через банківський термінал.

21.06.2019 Печерським районним судом м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою та альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 10000000 грн 00 коп. на строк до 18.07.2019.

Крім того, на підозрюваного ОСОБА_3 покладені обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

01.07.2019 підозрюваний ОСОБА_3 звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

26.07.2019 Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_3 змінено запобіжний захід у вигляді застави на домашній арешт в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., у межах строку досудового розслідування кримінального провадження, а саме до 19.08.2019.

16.08.2019 Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., у межах строку досудового розслідування кримінального провадження, а саме до 19.09.2019.

18.09.2019 Печерським районним судом м. Києва ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., у межах строку досудового розслідування кримінального провадження, а саме до 18.11.2019.

17.09.2019 Печерським районним судом м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 9 місяців, а саме до 19.03.2020.

Генеральною прокуратурою України винесено постанову від 06.11.2019 про визначення підслідності, оскільки підозрювані вчинили злочин та були затримані на території Святошинського району м. Києва підслідність визначено за слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві.

Згідно п. 10 ст. 303 ЦПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.Офіційне тлумачення положення частини третьої статті 62, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, див. в Рішенні Конституційного Суду № 12-рп/2011 від 20.10.2011. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 4 ст. 278 КПК України) - це стосується і зміни повідомлення про підозри (ч. 1 ст. 279 КПК України).

Згідно ст. 110 КПК України, зазначено, що процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, які приймаються в формі постанови з наявністю чіткого переліку вимог. Окремо також в згаданій статті зазначено, що обвинувальний акт також є процесуальним рішенням. Порівнявши ст. ст. 110, 277 КПК України, які ставляться законодавцем до процесуального рішення у формі постанови та до повідомлення про підозру у зв`язку із чим повідомлення про підозру є процесуальною дією, а не процесуальним рішенням.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Виходячи із зазначеного вище, слідчий, прокурор зобов`язані здійснювати повідомлення про підозру належним чином в порядку ст. 278 КПК України

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Так, відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення має містити:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;4) зміст підозри;5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;7) права підозрюваного;8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчим суддею при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру встановлено, що підозрюваному ОСОБА_3 підозру пред`явлено 20.06.2019 о 19 год. 50 хв.

Вручене повідомлення про підозру від 20.06.2019 не містить зазначення часу, місця вчинення, а також суттєвих обставин, відомих на момент вручення підозри, за ст. 187 ч. 4 КК України та зазначено, що «у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_20 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн, в особливо великих розмірах, організованою групою з сткійкими транснаціональними зв`язками, у подальшому діючи умисно, у складі організованої групи, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_21 передали за невстановлених на даний час обставин, частину незаконно придбаного ними наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн, іншим учасникам організованої групи, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 для його подальшого незаконного перевезення з метою збуту та незаконного збуту. Далі, вказані особи завантажили частину зазначеного наркотичного засобу до автомобіля «Фольцваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , після чого, вказаний транспортний засіб, під керуванням останнього, в супроводі учасників організованої групи: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_3 , які пересувались на автомобілі марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_3 в якості забезпечення охорони (при цьому Месеренкл мав при собі предмет схожий на зареєстровану вогнепальну зброю - пістолет ПМ, видану на його ім`я), почали рух вулицею Стеценка в м. Києві, під час якого були викриті працівниками поліції було виявлено 25 брикетів з наркотичним засобом, обіг якого обмежено кокаїн в особливо великих розмірах.

Слідчий суддя погоджується із твердженнями сторони захисту, що на день пред`явлення підозри 20.06.2019 ОСОБА_3 , у змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, чому б передувала безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи, яка б виключала сумніви щодо того, що І) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину. Помилкове повідомлення особі про підозру є одним з найбільш небажаних актів. Воно спричиняє невиправну шкоду правосуддю та людині, бо ніщо, мабуть, не викликає більшої образи і більш болісної душевної травми, ніж безпідставне звинувачення у злочині. Правоохоронні органи зобов`язані компенсувати моральну шкоду людині, що була завдана безпідставним притягненням її до відповідальності.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає у сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13.11.2007)».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру чітко на вказав про беззаперечність фактів викладених у тексті підозри та не посилався на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри.

Не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри та і після пред`явлення підозри, беззаперечні докази, які обґрунтовані на підставі зібраних органом досудового розслідування, що ОСОБА_3 має будь-яке відношення до скоєного злочину; не доведено взаємозв`язку між іншими підозрюваними які перелічені у підозрі; жодного очевидця злочину не існує; постанови про визначення особи потерпілою у матеріалах судової справи відсутні; ознаки на тілі, одязі та місці події, які вказували би на те, що саме він вчинив злочин відсутні. При здійсненні обшуку автомобіля «Toyota Camry» в якому знаходився ОСОБА_3 та ще дві особи жодного забороненого предмету не вилучено, а вилучений пістолет на який посилався прокурор у судовому засіданні не відображений у протоколі затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 20.06.2019 в частині фіксування здійснення обшуку.

На запитання суду які слідчі дії були здійсненні слідчим, прокурором з моменту затримання підозрюваного до дня слухання зазначеної скарги у суді які б доводили винуватість або будь-який зв`язок підозрюваного із іншими підозрюваними відповідно до витягу ЄРДР прокурором не повідомлено, окрім тих які здійсненні під час затримання особи. Не надано повідомлення про виклик підозрюваного до слідчого, який можливо ухилявся. Не здійснено слідчих дій для проведення експертизи на причетність підозрюваного до вчинення злочину, зокрема не вилучено одяг, не зроблено змив з рук та не відрізано нігті, тощо.

Також не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри та і після пред`явлення підозри, якими чітко беззаперечними доказами зібраними на підставі допиту підозрюваних, одночасного допиту підозрюваних, інших зібраних доказів, що саме підозрюваний діяв умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, відповідно до заздалегідь розробленого плану, виконуючи розподілені між собою ролі, маючи умисел на розповсюдження та зберігання наркотичної речовини.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980, скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію ЄСПЛ у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10.12.1982) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Комісія та суд визнали, що такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.

З огляду на вищезазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе скоєння особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Також варто зауважити, що згідно вимог ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За приписами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 276 КПК України, у випадках, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені ст. 42 цього Кодексу.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Стаття 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

17.08.2012 наказом Генерального прокурора України №69 затверджено Положення про порядок ведення Єдиного державного реєстру розслідувань, який, у відповідності до п. 1.3 утворено та ведеться відповідно до вимог Кримінального-процесуального кодексу України з метою забезпечення єдиного обліку кримінальних правопорушень та прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів досудового розслідування; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі.

Згідно з п.п. 10) п. 2.1. Положення до Реєстру вносяться відомості про час та дату повідомлення про підозру, відомості про особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 4) п. 3.1. Положення унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри - невідкладно.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 23.04.2019 за №0000933 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 305 КК України, в межах якого вручене письмове повідомлення про підозру від 20.06.2019. ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що з моменту повідомлення про підозру до цього часу відсутній обвинувачений акт в суді, то, згідно п. 10. ч. 1 ст. 303 КПК України, така підозра підлягає розгляду на стадії досудового розслідування.

Окрім того, скасування повідомлення про підозру згідно кримінально-процесуального законодавства не позбавляє орган досудового розслідування, слідчого/прокурора можливості виправити недоліки , встановлені в ухвалі слідчого судді про скасування підозри, зазначити беззаперечні факти та зібрані докази й вручити повідомлення про підозру повторно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1, 2, 9, 22, 26, 42, 111, 135, 276-278, 303-307, 309, 372, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

скаргу захисника ОСОБА_5 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000933 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2019 за ознаками кримінального правопрушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України в рамках кримінального провадження №0000933 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2019.

Зобов`язати уповноважену особу внести відомості, щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України в рамках кримінального провадження №0000933 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1