ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/4549/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2612/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія:п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.5 ст.185, ст.257, ч.1 ст.263 КК України
УХВАЛА
Іменем України

22 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженням за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2019р. відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09.09.2019р. включно.
Суд першої інстанції враховав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, за вчинення яких, у разі визнання їх винуватими їм може бути призначене покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, а ОСОБА_8 - у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.5 ст.185, ст.257, ч.1 ст.263 КК України, за вчинення яких, у разі визнання його винуватим може бути призначене покарання на строк до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суду не було представлено.
В апеляційній скарзі з обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та розглянути можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме особисте зобов`язання або цілодобовий арешт. В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений вказує на те, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене в супереч вимогам КПК України, а також зазначив, що стороною обвинувачення так і не було надано суду достовірних доказів щодо ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
В апеляційних скаргах обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просять скасувати ухвалу та ухвалити нову, обравши більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доповідь судді, думку сторони захисту, які вважали рішення суду не правомірним і просили задовольнити апеляційну скаргу, а також думку прокурора, який вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження прокурор у кримінальному провадження подав клопотання про продовження строку тримання під вартою, в той час, як обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора не заперечували, обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість доводів прокурора та тривалість запобіжного заходу.
Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу.
Як випливає з положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При цьому, п.1 ч.4 ст.183 КПК України наділяє суд правом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, з наведених норм колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції розглядав клопотання прокурора у межах своїх повноважень з урахуванням чинного законодавства.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які, першому, може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років із конфіскацією майна, а решті - до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна і продовжив цей строк до 09.09.2019 р. включно.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, приймаючи до уваги, що висновки суду підтверджуються дослідженими у суду доказами, колегія суддів, приходить до переконання про відсутність підстав для скасування чи зміни судового рішення суду першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скаргиобвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2019р. відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді