ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000255 від 26.06.2019 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянство України, з освітою не повною загальною середньою, не працюючого, не одруженого, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , 23.06.2019 року, біля 20.00 год., перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв, під час раптово виниклого конфлікту умисно наніс ОСОБА_8 один удар рукою в область правого ока та декілька ударів в область лівого, правого плеча і грудної клітки. Внаслідок нанесених ударів потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ЄУНСС: 713/1354/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
НП: 11-кп/822/494/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в

якій просить вирок районного суду від 27.09.2019 року щодо нього скасувати, та ухвалити новий вирок, яким його виправдати.

Апелянт обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що вирок районного суду був ухвалений без урахування усіх обставин справи, є незаконним та необґрунтованим, оскільки це ОСОБА_8 напала на нього та завдала йому тілесних ушкоджень, а він змушений був захищатись.

Вважає, що покази свідка ОСОБА_10 не коректно відображені у вироку суду першої інстанції, а тому просить дослідити у судовому засідання покази даного свідка.

Також просить дослідити постанову прокурора Кіцманської місцевої прокуратури від 07.10.2019 року про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України внесеного до ЄРДР 26.06.2019 року за №0000255, висновок судово-медичного експерта №964 від 09.10.19р.

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Потерпіла ОСОБА_8 була належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, але не виявила бажання брати участь в апеляційному розгляді.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного вироку суду та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, надавши слово усім учасникам у дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, колегія суддів приходить до наступного.

Апеляційним судом при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Судом першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено досліджено надані сторонами докази, повно та правильно викладено їх у вироку, надано цим доказам оцінку в плані належності, допустимості, достовірності, та в їх сукупності і достатності для висновків по суті кримінального провадження і на цих підставах прийшов до вірного висновку про вчинення ОСОБА_6 за описаних у вироку обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

З урахуванням зібраних та досліджених доказів судом обґрунтовано кваліфіковані дії ОСОБА_6 за ст. 125 ч.2 КК України.

Вирок районного суду відповідає вимогам ст. ст. 370,374 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд проведено з дотриманням норм кримінального процесуального закону. Суд у відповідності до вимог ст.94 КПК України дав оцінку усім зібраним у справі доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України визнав частково та пояснив, що дружина, з якою шлюб розірвано зателефонувала своїй матері ОСОБА_8 та запросила приїхати в гості, оскільки 26.06.2019 року мав їхати у Польщу. Перед поїздкою відвіз дітей в с. Виженка в «Зелені пагорби». 23.06.2019 року приїхала ОСОБА_8 з сестрою ОСОБА_11 де стали вживати спиртні напої. Через деякий час виникла суперечка з приводу реєстрації дружини в житловому будинку. Після чого пішов в магазин, де придбав енергетичний напій. Перебуваючи за столом, дитина взяла вказаний напій, на це, що дітям не можна вживати цей напій і з необережності наступив на дитячу машинку. По цій причині виник словесний конфлікт, в результаті чого на нього стали кричати дружина та ОСОБА_8 . Повідомив, щоб вони не кричали і, що поверне гроші за іграшку. Зайшов у кімнату, слідом за ним зайшли ОСОБА_8 та її сестра ОСОБА_11 . В приміщенні кинув гроші на ліжко, які взяла ОСОБА_11 . Сказав повернути гроші, але ОСОБА_8 штовхнула його на ліжко і схопила за палець. Крикнув дружині, і в подальшому самостійно вирвався. ОСОБА_8 почала погрожувати, на що наніс їй удар лівою рукою в область ока та декілька ударів в область плечей і відштовхнув від себе ногою. Стверджував, що кровотеча у ОСОБА_8 була отримана внаслідок падіння від поштовху ногою і вона вдарилася. Після приїхала поліція. Підтвердив, що звертався до лікаря з приводу болю у пальці.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.2 КК України, його вина підтверджується наданими стороною обвинувачення належними і допустимими доказами, які всебічно перевірені судом першої інстанції.

В судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 показала, що 23.06.2019 року в неділю разом з сестрою ОСОБА_11 та онукою приїхали до дочки ОСОБА_12 в с. Слобода-Банилів. Мала намір поговорити з дочкою про її зняття з реєстрації від її будинку. Під час вживання спиртних напоїв запитала в зятя ОСОБА_6 , чому не хоче реєструвати дочку до господарства. ОСОБА_6 це не сподобалося і він почав з нею сперечатися, потім вийшов на вулицю і пішов у магазин. Повернувшись на подвір`ї безпричинно вдарив свого сина іграшкою по голові. Зробила зауваження, однак ОСОБА_13 пішов у будинок, а дитину забрала дочка, оскільки та дитина плакала і зайшла за ним. В будинку побачила, що ОСОБА_13 почав душити дочку, намагалась його відтягнути і між ними почалася суперечка. Побачивши це діти покликати її сестру ОСОБА_11 . Під час суперечки ОСОБА_6 кинув її на диван і вдарив правою рукою по голові і в обличчя біля ока. Хотіла вирватися, але ОСОБА_13 не відпускав її, зайшла сестра і розборонила. В цей час дочка вийшла на вулицю та зателефонувала в поліцію. В подальшому дочка забрала дітей та речі і вони пішли на зупинку, звідки на таксі поїхали в с. Виженка.

В районному суді свідок ОСОБА_14 показала, що у неділю 23.06.2019 року на її запрошення приїхала мати ОСОБА_8 з тіткою ОСОБА_11 перебуваючи в будинку вживали спиртне і мати почала розмову про зняття з реєстрації від її будинку. Під час розмови виник конфлікт, оскільки їй здалося, що чоловік вдарив дитину, а він лише хотів забрати у неї енергетичний напій. Стверджувала, що почала конфлікт, а мати стала на її захист. Колишній чоловік ОСОБА_6 хотів вийти з будинку, але мати і тітка його не випускали. Вона з дитиною вибігла на вулицю, а потім з будинку вийшла тітка ОСОБА_15 і сказала, що її чоловік б`є маму, після викликала поліцію. Бачила, що мати була побита синець біля ока, нанесення тілесних ушкоджень не бачила, оскільки була на вулиці. Запитувала чоловіка про причину побиття матері, який повідомив, що це було непередбачуване, оскільки під час суперечки з тіткою викрутили йому палець. Ввечері викликала таксі і разом з матір`ю поїхала до неї у с. Виженка, де проживала біля 2 місяців. Чоловік неодноразово хотів примиритися з її матір`ю, але вона категорично відмовляється.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні районного суду показала, що 23.06.2019 року на запрошення ОСОБА_14 з сестрою ОСОБА_8 приїхали у с. Слобода-Банилів. Вони сиділи за столом, вживали спиртне, а потім вийшла на вулицю. В цей час у будинку виник конфлікт, на вулицю вибіг онук і сказав, що у будинку сварка. Зайшла у кімнату і побачила, що ОСОБА_6 кинув її сестру ОСОБА_8 на диван і бив її кулаком по голові. Вона їх розборонила, і вже на вулиці побачила кров на обличчі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України крім показань потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 підтверджується письмовими доказами, яким дана належна правова оцінка судом першої інстанції.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2019 року, складеним слідчим СВ Вижницького ВП ОСОБА_16 у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , в ході якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на обставини, при яких ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження 23.06.2019 року. (а.с.48-49); протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2019 року, складеним слідчим СВ Вижницького ВП ОСОБА_16 у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , в ході якого свідок ОСОБА_14 вказала на обставини, при яких ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження її матері ОСОБА_8 23.06.2019 року (а.с.50-52); протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2019 року, складеним слідчим СВ Вижницького ВП ОСОБА_16 у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , в ході якого свідок ОСОБА_11 вказала на обставини, при яких ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 23.06.2019 року. (а.с.53-55); відеозаписами слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які відтворені у судовому засіданні.

Згідно висновку СМЕ №31 від 10.07.2019 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду №713/1185/19 від 09.07.2019 року, вбачається, що: 1. При проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , 1961 року народження наявні тілесні ушкодження: гематома в правій навколоочній ділянці, синці в ділянці правої щоки, в правій скроневій ділянці, по передній поверхні лівого плеча в середній третині, по передній поверхні правого плеча в середній третині, по передній поверхні грудної клітки в підключичній ділянці справа. 2. Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті неодноразової дії твердих тупих предметів, або удару об такі, можливо їх виникнення від ударів кулаками, ніг та від ударів головою при обставинах, і в строк, викладених у своїх показах та під час проведення слідчого експерименту, а також згідно слідчих експериментів, проведених зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_14 і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що привели до короткочасного розладу здоров`я. 3. Утворення вище вказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню з прискоренням чи без такого є малоймовірним (а.с.59), тому доводи апелянта в цій частині спростовуються висновками цієї експертизи.

Покази потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_14 узгоджуються за своїм змістом та із висновком судово-медичної експертизи №31 від 10.07.2019 року, доповнюють за змістом одне одного.

Висновок судово-медичної експертизи №31 від 10.07.2019 року є повним, науково обґрунтованим, за своїм змістом узгоджується із фактичними обставинами справи та іншими доказами.

Апеляційний суд погоджується із оцінкою районним судом вказаних доказів.
Колегія суддів критично оцінює часткове визнання вини ОСОБА_6 , як обраний спосіб захисту з метою пом`якшення кримінальної відповідальності.

Районним та апеляційним судом не здобуто доказів на спростування вищеперерахованих доказів винуватості ОСОБА_6 .

Дослідивши та оцінивши наведені докази, як окремо, так і в їх сукупності суд вірно встановив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що причинило короткочасний розлад здоров`я, доведена належно дослідженими районним судом доказами.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі з приводу того, що він захищався він неправомірних дій потерпілої ОСОБА_8 є необґрунтованими, та спростовані самим обвинуваченим, оскільки з наданих під час допиту у судовому засіданні апеляційного суду показів обвинуваченого колегією суддів встановлено, що він не припинив протиправних дій потерпілої, а умисно, продовжуючи конфлікт, наніс їй удар лівою рукою в область ока і відштовхнув від себе ногою, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Апелянтом не представлено, а районним і апеляційним судом не здобуто доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 перебував у стані необхідної оборони.

Згідно норми ст. 337 ч. 1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею.

Вимога апелянта про дослідження матеріалів іншого кримінального провадження, де він являється заявником, в ході апеляційного розгляду була спростована тим, що стороною обвинувачення надано та погоджено із стороною захисту постанову старшого слідчого Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_16 від 26 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000254 від 26.06.2019 року, тобто прийнято органом досудового розслідування окремий процесуальний документ, яким закрито кримінальне провадження, яке не є предметом дослідження та доведення у даному кримінальному провадженні.

Тому вимога апелянта, щодо дослідження постанови прокурора Кіцманської місцевої прокуратури від 07.10.2019 року про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України внесеного до ЄРДР 26.06.2019 року за №0000254, висновок судово-медичного експерта №964 від 09.10.19р., є необґрунтованою, та не підлягає задоволенню.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 вказав, що показання свідка ОСОБА_14 викладені судом вірно, але сама свідок могла більш об`єктивно розказати про обставини подій, що нею не було зроблено, просив суд дати правову оцінку цим показам.

Таким поясненням апелянта спростовано його доводи про невірність показань свідка ОСОБА_14 у оскаржуваному вироку.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при обранні ОСОБА_6 виду та міри покарання суд, у відповідності до правил ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно положень ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується добре, те що він раніше не судимий.
Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого районним судом не встановлено.

На підставі зазначеного, районний суд дійшов висновку, необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ст.125 ч.2 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначене судом першої інстанції покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ст.125 ч.2 КК України, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає меті покарання, передбаченій ст.50 КК України.

З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання, призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обґрунтованим та необхідним, а тому підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та застосуання до нього ст.69 КК України, колегія суддів не вбачає.

Судом першої інстанції та апеляційним судом, не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_6 злочину, та дають підстави пом`якшити призначене йому покарання, не зазначено вказаних обставин і в поданій апеляційній скарзі.

Також, колегія суддів не знаходить підстав і для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, а саме застосування до нього вимог ст.ст.75, 76 КК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його зміни або скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 416, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 обвинуваченого за ст.125 ч.2 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_2

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

12.12.2019 року

(дата засвідчення копії)