МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/2407/15-к
Провадження 1-в/480/201/19
Ухвала
Іменем України

18 червня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання начальника Миколаївського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення строку випробування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області, громадянку України, раніше не судиму, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
ОСОБА_3 вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.04.2016 року визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст.362, ч.3 ст.191, ч.3 ст.362, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.191 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн без позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій; за ч.1 ст.362 КК України штраф, у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн; за ч.3 ст.191 КК України 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік; за ч.3 ст.362 КК України 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік; за ч.1 ст.358 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн; за ч.3 ст.358 КК України 1 (один) рік обмеження волі; за ч.4 ст.358 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

На підставі ч.1 ст.70, п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання основних та повного складання додаткових призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_3 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки підлягало реальному виконанню.

На підставі ч.3 ст.72 КК України призначене ОСОБА_3 основне покарання у виді штрафів виконувати самостійно.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року відносно ОСОБА_3 в частині призначення основного покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України змінено.

ОСОБА_3 вважається засудженою за ч.1 ст.191 КК України до штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій; ч.1 ст.362 КК України до штрафу, у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн; ч.3 ст.191 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік; ч.3 ст.362 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік; ч.1 ст.358 КК України до штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн; ч.3 ст.358 КК України до 1 (одного) року обмеження волі; ч.4 ст.358 КК України до штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого основного покарання більш суворим та повного складання додаткових призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 вважається звільненою від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки з покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Начальник Миколаївського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_3 від покарання, посилаючись на те, що іспитовий строк закінчився, засуджена виконала покладенні на неї обов`язки.
У судове засідання представник органу пробації не з`явився. При цьому, надав на адресу суду заяву, в якій вказане подання підтримав у повному обсязі та просив суд звільнити від призначеного покарання з випробуванням після закінчення строку випробування ОСОБА_3 .
Засуджена ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася; причини неявки суду не повідомила.
Прокурор, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не прибув.
Дослідивши подання та матеріали додані до нього, суд дійшов наступного.
З матеріалів особової справи № 55/2016 вбачається, що ОСОБА_3 , яка перебуває на обліку з 22.07.2016 року, характеризується позитивно. Обов`язки, покладені на неї судом виконала. До адміністративної відповідальності не притягувалася. Іспитовий строк закінчився.
Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджену ОСОБА_3 слід звільнити від покарання.
Керуючись ст.78 Кримінального кодексу України, ст.ст.537,539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
постановив:
Подання начальника Миколаївського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення строку випробування ОСОБА_3 задовольнити.
ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.04.2016 року звільнити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1

18.06.2019