Справа № 677/482/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Старокостянтинові кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не являється депутатом, раніше не судимого,
за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2019 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території Щиборівецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, за межами населеного пункту, в урочищі «Смарагдова територія» у кварталі 55 виділ 9, помітив порізані колоди деревини та в цей час в нього виник умисел на крадіжку вищевказаної деревини.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку колод дерев, ОСОБА_4 09 лютого 2019 року близько 15 год. 30 хв., взявши у тимчасове користування автомобіль марки Мерседес Бенц, р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності юридичній особі MB «ARIDMA», республіка Литва, між кабіною та кузовом, якого знаходиться маніпулятор «ATLAS» № НОМЕР_3 , під`їхав вказаним автомобілем до магазину «Ромашка» у м.Красилові, де помітив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким запропонував грошову винагороду за допомогу у вантаженні деревини, на що останні погодилися.
Надалі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сіли в салон вказаного автомобіля і поїхали на територію Щиборівецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, за межами населеного пункту в урочище «Смарагдова територія» у кварталі 55 виділ 9.
Під`їхавши до території Щиборівецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, за межами населеного пункту, в урочище «Смарагдова територія» у квартал 55 виділ 9, 09 лютого 2019 близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вийшли із салону автомобіля та завантажили на кузов вищевказаного автомобіля, деревину породи вільха в кількості 22 шт., що належить ЛСГП «Красилівліс», наступними розмірами (діаметр та довжина): 31x86 см., 31x91 см., 31x92 см., 38x95 см., 21x120 см., 27x117 см., 22x131 см., 36x59 см., 24x119 см., 41x50 см., 41x93 см., 43x50 см., 37x48 см., 29x52 см., 42x80 см., 29x106 см., 32x47 см., 37x56 см., 36x49 см., 38x52 см., 36x54 см., 21x97 см. загальним об`ємом 2,095 м. куб., вартістю 360 грн. за 1 м. куб., на загальну суму 754,20 грн.
Після чого, ОСОБА_4 , сівши за кермо вищевказаного автомобіля намагався залишити територію урочища «Смарагдова територія», однак був помічений та затриманий працівником поліції, який виявив його протиправні дії, тим самим ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявсь та підтвердив, що після обіду 08 лютого 2019 року в урочищі «Смарагдова територія» у кварталі 55 виділ 9 на території Щиборівецької сільської ради Красилівського району він виявив порізані колоди деревини і вирішив їх викрасти. Наступного дня після обіду він, взявши у тимчасове користування автомобіль марки Мерседес Бенц, р.н. НОМЕР_1 з маніпулятором, під`їхав автомобілем до магазину «Ромашка» у м.Красилові. Побачивши там ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він запропонував, останнім грошову винагороду за допомогу у навантаженні деревини, на що вони погодилися. Далі вони поїхали на територію Щиборівецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області, за межами населеного пункту в урочище «Смарагдова територія» у кварталі 55 виділ 9 і там завантажили на автомобіль 22 колоди вільхи, різної довжини та діаметру і цей же час їх викрив працівник поліції. Також, обвинувачений ОСОБА_4 доповнив, що він не повідомляв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що колоди вільхи йому не належать і він вчиняє їх крадіжку.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, тому суд за згодою учасників процесу та відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежується допитом обвинуваченого, представника потерпілого та дослідженням доказів, що характеризують обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи, досліджений в судовому засіданні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), доведена та кваліфікує його діяння за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжує його покарання не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості, вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а саме, що він по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, наявність вищевказаних обставин, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів у виді штрафу.
Питання речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373 376, ч.3 ст.349 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Початком строку відбування покарання рахувати день звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: 22 колоди вільхи, що зберігаються на майданчику тимчасового утримання Красилівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області по вул.Грушевського,46 м.Красилів Хмельницької області, повернути потерпілому - ЛСГП «Красилівліс» ІКЮО 31120296, Хмельницька область м.Красилів вул.Центральна,36; автомобіль марки Мерседес Бенц, р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання Красилівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області по вул.Грушевського,46 м.Красилів Хмельницької області, повернути власнику - MB «ARIDMA» регістраційний код 304882897 м.Казлу-Руда вул.С.Даукантоно,19-5 Литовської Республіки.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Негайно вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя