Справа № 521/1048/19
Номер провадження:1-кп/521/789/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року колегія суддів Малиновського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001168 від 03.04.2018 р. відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород - Дністровський, громадянина України, маючого вищу освіту, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачуваного у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дімітрово, Тараклійського району, Р. Молдова, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинувачуваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку виконання покладених судом обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , та клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України. та ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

03 вересня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , не було завершено.

Судом відповідно до вимог ст.331 КПК України на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки строк перебування його під вартою закінчується.

Також, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку виконання покладених судом обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , яке мотивував тим, що підставою продовження строку дії обраного запобіжного заходу та виконання покладених судом обов`язків відносно обвинуваченого, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися.

Разом з цим, прокурор вказує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинувачених, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотаннях, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачені, були притягнуті до відповідальності в міру своєї вини.

Крім того, захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання захисник, зазначає, що ризики які були враховані при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, значно зменшились, останній має на утримані трьох дітей, тобто наявні міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи де працював до затримання, раніше не судимий.

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , на 60 днів, оскільки підставою продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися та підтримав клопотання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку виконання покладених судом обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , просив задовольнити в повному обсязі. Та заперечував проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_9 , підтримав думку прокурора.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та просили змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, обґрунтовуючи відсутністю ризиків, на які вказував прокурор. Та не заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання сторін та долучені ними документи, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд враховує той факт, що ОСОБА_5 , обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказані злочини віднесені до категорії особливо тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, відповідно, разом з цим суд враховує підвищений ступінь суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , зокрема передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, оскільки він поєднаний зі спричиненням матеріальної шкоди особі, який визнаний потерпілим. Матеріальна шкода є суттєвою для потерпілого, про що свідчить заявлений цивільний позов. Встановлений стороною обвинувачення розмір матеріальних збитків від кримінального правопорушення становить 4777200 грн.

Колегія суддів вважає доведеним, що тяжкість покарання, яка може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду. Крім того, у справі не допитані свідки, тому не виключена можливість впливу обвинуваченого на цих осіб з метою надання бажаних показів.

При цьому судом взято до уваги те, що та теперішній час у справі потерпілий допитаний, обвинувачений ОСОБА_5 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду, що підтвердив сам потерпілий, крім того дружина ОСОБА_5 ОСОБА_11 уклала з потерпілим договір про відшкодування збитку.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 3 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04 квітня 2013 року слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Оцінивши в сукупності ступінь тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 за вчинення інкримінованих йому злочинів, та встановлені судом ризики, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, тривалий час провів під вартою, має на утримані трьох дітей та дружину яка має захворювання лівого плечового суглобу, має постійне місце проживання та частково відшкодував завдану шкоду потерпілому, та вживає заходів для відшкодування шкоди в повному обсязі, суд приходить до висновку, що на даний момент ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшились. Стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, колегія суддів зауважує, що обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Ідалов проти Росії, п. 140). Так, з огляду на те, що в даній справі загальний термін тримання ОСОБА_5 під вартою становить більше десяти місяців, доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання обвинуваченого під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою на даний час, не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі зменшується зі спливанням часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини, §38), ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Яжинський проти Польщі, §43).

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.

При вирішенні питання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку виконання покладених судом обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує той факт, що ОСОБА_6 , обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії особливо тяжкого злочину, разом з цим суд враховує підвищений ступінь суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , оскільки він поєднаний зі спричиненням матеріальної шкоди особі, який визнаний потерпілим. Матеріальна шкода є суттєвою для потерпілого, про що свідчить заявлений цивільний позов. Встановлений стороною обвинувачення розмір матеріальних збитків від кримінального правопорушення становить 4777200 грн.

Колегія суддів вважає доведеним, що тяжкість покарання, яка може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду. Крім того, у справі не допитані свідки, тому не виключена можливість впливу обвинуваченого на цих осіб з метою надання бажаних показів. Також, вбачається існування ризику спроби вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки з наявних в розпорядженні суду документів, до затримання він офіційно не працював і не мав підтвердженого законного джерела заробітку.

Виходячи з вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , його позиції щодо згоди із вимогами клопотання, а також принципів змагальності і диспозитивності, вважаю обґрунтованим та доцільним продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку виконання покладених судом обов`язків відносно обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги практику ЄСПЛ, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331, 350, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку виконання покладених судом обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , - задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, та заборонити залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на 2 (два) місяці, тобто до 25 грудня 2019 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 25 грудня 2019 року, а саме:

1) прибувати до Малиновського районного суду м. Одеси за викликом;

2) не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу суду;

3) утриматись від спілкування з потерпілими та свідками;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Київському відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з під варти.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , - запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та заборонити залишати місце свого фактичного проживання в період з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на 2 (два) місяці, тобто до 25 грудня 2019 року.

Продовжити строк виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 25 грудня 2019 року, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2) не відлучатися за межі м Одеси, без дозволу суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3