Справа № 438/403/19
Провадження № 1-кп/442/255/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000104 від 06.03.2019, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нижнє Самбірського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 18.12.2018 Бориславським міським судом Львівської області за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 05.03.2019 близько 14 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні літньої кухні, біля будинку АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_5 дві алюмінієві каструлі об`ємом по 5 л кожна вартістю 120 гривень, 3 алюмінієві каструлі об`ємом по 15 л кожна вартістю 330 гривень та сковорідку вартістю 150 гривень, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, згідно з якими, 05.03.2019 після обіду по вул. Дрогобицькій в м. Бориславі він зайшов через браму, підійшов до літньої кухні. Вона була відкрита. Він зайшов всередину і взяв каструлі і сковорідку, які потім здав в металоприйом, за що отримав 300 гривень. Зазначив, що розкаюється.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого ОСОБА_3 та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, пом`якшуючі обставини та обтяжуючі обставини.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, умисним, особу винного ОСОБА_3 , який вину у вчиненому визнав, раніше судимий, характеристика за місцем проживання відсутня, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, думку потерпілого щодо виду та міри покарання.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено. Суд не враховує в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому злочині, оскільки така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілому. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 22.03.2018 № 759/7784/15-к.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, думку потерпілого щодо покарання, який поклався на розсуд суду при визначенні покарання, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, з огляду на вчинення ОСОБА_3 даного кримінального правопорушення в період відбування покарання, визначеного йому за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 18.12.2018, яким його засуджено за ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, але до повного його відбуття, остаточне покарання йому слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 18.12.2018, остаточно визначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді обмежнення волі на строк 2 (два) роки 9 (девять) місяців.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1