01.11.2019
Справа № 359/8887/18
Провадження № 1-кп/359/174/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

01 листопада 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0002024, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2018, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.04.2018 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РУГУ МВС України в м. Києві, 29.12.2009,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом встановлено, що ОСОБА_6 будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та в силу ч. 1 ст. 32 примітки 1 до ст. 185 КК України, повторно вчинив умисний корисливий злочини за наступних обставин. Так 11.08.2018 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував біля магазину «Клен», що розташований за адресою: Київська область Бориспільський район с. Любарці вул. Центральна, 48-а. В цей час у останнього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_6 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, проник до автомобіля «Renault Trafic» з державними номерними знаками НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Sigma» модель «X treme PQ16» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕI 2: НОМЕР_4 , вартість якого згідно висновку експерта № 12-4/1706 віл 12.10.2018 становить 1933, 33 грн. (одну тисячу дев`ятсот тридцять три грн. 33 коп.), належний потерпілому ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1933 грн. 33 коп.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення повністю відповідає дійсності. Щиро розкаявся та показав, що він дійсно 11.08.2018 близько 18 год. 00 хв. перебував біля магазину «Клен», що розташований за адресою: Київська область Бориспільський район с. Любарці. В той час побачив на паркові автомобіль та крізь скло автомобіля мобільний телефон, після чого шляхом вільного доступу через незамкнені дверки, проник до автомобіля «Renault Trafic» з державними номерними знаками НОМЕР_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Sigma» модель «X-treme PQ16» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕI 2: НОМЕР_4 . Наступного дня вирішив повернути мобільний телефон потерпілому та заніс його в поліцію. У вчиненому діянні кається, просив суд суворо не карати, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібного.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину), суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає правильною.
Так, майно, яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_6 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулося протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_6 досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжок. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_6 виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки які вважав необхідними для доведення злочинів (крадіжок) до кінця. Отже, вчинений обвинуваченим злочин є закінченим.
Разом з цим, обвинувачений повторно вчинив злочин проти власності. Як роз`яснив Пленум ВСУ України у постанові від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» з п. 20 вбачається, що відповідно до п. 1 примітки до статті 185 КК повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК. Тому враховуючи все зазначене, в діяннях ОСОБА_6 містяться ознаки повторності.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Аналіз даних при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_6 вказує, що він раніше судимий 26.04.2018 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Обвинувачений не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працевлаштований. На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. За місцем реєстраціє та проживання зарекомендував себе з негативної сторони. У Любарецьку сільську раду неодноразово на ОСОБА_6 надходили усні скарги з приводу крадіжок майна та ведення антигромадський способу життя, зловживає спиртними напоями, на зауваження не реагує, чим несе суспільну небезпеку.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, оскільки викраденим майном він не встиг розпорядитися на власний розсуд, так як було вилучений працівниками поліції.
Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, згідно вимог статті 12 КК України.
З урахуванням викладеного вище, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, відсутність у сторони потерпілої до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 за вчинення злочину середньої тяжкості належить призначити покарання у виді позбавлення волі на п`ять років.
Разом з тим, враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також, із урахуванням правової позиції прокурора, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_9 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на три роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні експертизи в сумі 286 гривень 00 копійок.
Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 2 ст. 185 КК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Іспитовий строк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку, тобто 01.11.2019.
Запобіжний захід не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на користь Держави України - 286 гривень 00 копійок, процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Sigma» модель «X-treme PQ16» чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕI 2: НОМЕР_4 - залишити у володінні власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1