Справа № 484/5116/19
Провадження: № 1-кп/484/542/19р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002191 по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степківка Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.07.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 року, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 рік;

- 17.01.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 років та 1 місяць;

-22.05.2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 09 вересня 2019 року, близько 19.00 години, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що на території домоволодіння його сусіда ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є електронасос у колодязі та вирішив повторно вчинити злочин та викрасти його.
Виконуючи задумане, ОСОБА_3 підійшов до колодязя, який розміщений на неогородженій частині території домоволодіння ОСОБА_6 , за вищевказаною адресою та яка прилягає до території його домоволодіння, при цьому користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливою метою, повторно викрав електронасос марки «Малыш» вартістю 366 грн. 33 коп.Після чого з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Зізнаючись у вчиненому, обвинувачений пояснив, що дійсно 09 вересня 2019 року, близько 19.00 годинивін прийшов за місцем проживання ОСОБА_6 , де з колодязя, який розташований на території домоволодіння останнього, таємно викрав електронасоста з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий, ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. Претензій до обвинуваченого не має.

Судом, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 09 вересня 2019 року, близько 19.00 години, ОСОБА_3 , підійшов до колодязя, який розміщений на неогородженій частині території домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , та яка прилягає до території його домоволодіння, шляхом вільного доступу, умисно, повторно викрав електронасос марки «Малыш» вартістю 366 грн. 33 коп.та з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Вартість електронасосу марки «Малыш» потерпілим та обвинуваченим не оспорювалась.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується посередньо та є учасником бойових дій.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений, 22.05.2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, а відтак остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2019 року.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003р., у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі та була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Характеристика особи обвинуваченого, обставини скоєного ним злочину переконують суд в тому, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, застосувавши положення ст. 71 КК України.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1256,08 грн.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2019 року та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання обвинуваченим рахувати з моменту затримання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з моменту затримання до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн., 08 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1