Ухвала
Іменем України
06 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 569/1027/19

провадження № 51-4402 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу Першого заступника прокурора м. Києва на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладено на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 цього ж Кодексу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року прокурору відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_4 , а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ставить вимогу про скасування вказаної ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає, що строк на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 було пропущено з поважних причин, оскільки відповідну скаргу було подано 25 квітня 2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва, а саме на вул. Володимирську, 15 у м. Києві. Однак, з не відомих апелянту причин, підприємство пошти не змогло доставити відправлення та повернуло його 03 травня 2019 року, у зв`язку з чим прокурор 11 травня 2019 року вимушений був знову направити ту саму апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. На думку прокурора, суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у поновленні цього строку.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї документи, Верховний Суд дійшов такого.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначено, що апеляційна скарга на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, подається через суд, який ухвалив рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї судових рішень видно, що апеляційна скарга прокурора на вирок Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 подана через відділ поштового зв`язку 11 травня 2019 року, тобто після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку щодо ОСОБА_4 , своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що на конверті, в якому апеляційна скарга направлялася до суду вперше, відправник не коректно зазначив адресата, а саме одержувачем апеляційної скарги було вказано Київський апеляційний суд (через Печерський районний суд м. Києва), адреса: вул. Володимирська, 15, м. Київ, що призвело до обґрунтованого повернення цього поштового відправлення.
Із доданої до касаційної скарги копії конверту також видно, що отримувачем зазначено Київський апеляційний суд (через Печерський районний суд м. Києва), адреса: вул. Володимирська, 15, м. Київ.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що на конверті отримувач та його адреса були вказані не коректно і до повноважень поштового відділення не входить розшук адресатів.
Враховуючи викладене, а також те, що після повернення відправлення 03 травня 2019 року, прокурор повторно направив апеляційну скаргу на вирок Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_4 лише 11 травня 2019 року (після закінчення строку на його апеляційне оскарження), тобто не вижив невідкладних заходів для виправлення помилки, допущеної ним під час попереднього відправлення, апеляційний суд обґрунтовано зазначив про відсутність поважних причин пропуску прокурором строку на апеляційне оскарження вказаного вироку, відмовив у задоволенні його клопотання і повернув апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, яке було би підставою для зміни чи скасування ухвали апеляційного суду, не встановлено.
Таким чином, підстави для задоволення касаційної скарги прокурора відсутні.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Першого заступника прокурора м. Києва на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги на вирок Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_4
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3