Ухвала

10 червня 2019 року

м. Київ
справа № 629/4197/15-к

провадження № 51-2881ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4 , 5 ч. 2, ч. 3 та ч. 6 цієї статті.

Так, відповідно до ч.1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК ), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК ), даний перелік є вичерпним.

Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.

У касаційній скарзі засуджений, оскаржуючи судові рішення, зазначає, що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК, судами першої та апеляційної інстанцій, на його думку, не доведена і не підтверджена доказами, дослідженими під час судового розгляду. Отже, засуджений фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами, тобто оспорює висновки суду щодо фактичних обставин кримінального провадження.

Водночас, засуджений посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не враховує, що в силу статей 433, 438 КПК України, ці підстави не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Разом з тим, з касаційної скарги ОСОБА_4 неможливо зрозуміти, яких порушень допустився суд першої інстанції, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування судового рішення касаційним судом, відповідно до ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК України.

Також, засуджений ОСОБА_4 не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги на вирок, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

Згідно змісту пункту 5 частини 2 статті 427 КПК, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, повинні узгоджуватися з її обґрунтуванням.

Як вбачається з касаційної скарги, вона містить різні вимоги: 1) скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення; 2) скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і закрити кримінальне провадження за відсутністю самої події кримінального правопорушення.

Відсутність у скарзі конкретності вимог, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщоособа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак, подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Згідно за ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Однак, засуджений до копій касаційної скарги не додав додатків.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року щодо нього залишити без руху та надати скаржнику для усунення виявлених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3