Провадження 11-кп/824/2686/2019 Суддя -доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.187 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2019 року,
В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000727 за обвинуваченням ОСОБА_13 за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст. 357, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_8 за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289, ч.4 ст.358, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 за п.п.1,6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, зважаючи на ризики, які були враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, без альтернативи внесення застави.

Ухвалою місцевого суду задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 04 жовтня 2019 року, без альтернативи внесення застави.

Мотивується прийняте рішення тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину з мірою можливого покарання у вигляді довічного позбавлення волі, не одружені, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, до затримання не мали постійного місця роботи та стабільного джерела доходів, не мають постійного місця проживання в м. Києві та Київській області, що свідчить про те, що інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати дану ухвалу.

Захисник ОСОБА_12 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з неповнотою судового розгляду; невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням Законів України. Вказує, що прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою вказав недостовірні дані, а саме на відсутність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , вказував на судимості, яких на даний час ОСОБА_8 , не має, просив подовжити строк запобіжного заходу на час досудового розслідування, тобто зачитував клопотання яке подавалось ще чотири роки тому та вказав на ризики, які стороною захисту кілька разів спростовувались. Зазначає, що на момент розгляду питання про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , всі свідки сторони обвинувачення допитані і докази сторони обвинувачення досліджені, що свідчить про те, що оскаржувана ухвала обґрунтована виключно тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень, яка сама по собі не може бути виправданням тримання під вартою. Вважає, що суд фактично, визнав, що обвинувачений вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення, що може бути доведено лише вироком, чим порушив принцип презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_9 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, вказує, що стороною обвинувачення не надано доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників, які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши надані в копіях матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та,незалежно від наявності клопотань,суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

В обґрунтування ухвали місцевий суд зазначив, що термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених закінчується 09.08.2019 року, тому, виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із ступеня тяжкості інкримінованих їм злочинів, а також тієї обставини, що підстави для застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.

При цьому, суд дійшов висновку, що в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюються у вчиненні декількох злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які вони можуть бути засудженими до покарання у вигляді довічного позбавлення волі, не одружені, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, не мають постійного місця проживання та роботи.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки ним доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційних скарг про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не ґрунтуються на матеріалах провадження та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так само всупереч доводам апелянта в судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що підтверджується аудіозаписом та журналом судового засідання від 07.08.2019 року.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви прийняття такого рішення.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинувачених, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без альтернативи внесення застави, оскільки відсутні підстави вважати, що інші запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, які випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які могли бути підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв'язку з чим залишає дану ухвалу без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 177-178, 199, 331, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 04 жовтня 2019 року, без альтернативи внесення застави - без змін.

Головуючий:
Судді: