Справа № 308/8189/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000827 від 08 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИВ:

З поданого клопотання та матеріалів, доданих до нього матерів встановлено, що слідчим відділенням Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000827 від 08 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.07.2019 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 від заявника ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що в ніч на 08.07.2019 (в період з 00.00 год. по 05.00 год. ) невідома особа незаконно заволоділа його автомобілем ВАЗ - 2106 темно-зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску, який знаходився на вулиці біля будинку в с. Тисаашвань, вул. Сечені 27. В ході досудового розслідування 12 липня 2019 року проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено місце знаходження автомобіля марки ВАЗ моделі 2106 темно-зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на загально доступній місцевості в с. Галоч , Ужгородського району.

12 липня 2019 слідчим слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 був проведений огляд місця події, а саме автомобіля марки ВАЗ моделі 2106 темно-зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 який знаходився на загально доступній території за адресою: Ужгородський район, село Галоч , в ході якого було виявлено та вилучено предмети та речі, що мають значення у даному кримінальному проваджені та будуть мати значення речового доказу, в тому числі і вищезазначений автомобіль.

Клопотання мотивоване тим, що 12 липня 2019 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, вище описані речі та предмети визнані речовим доказом. Враховуючи викладене, а також те, вище вказані речі , є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, постала потреба у збереженні вказаних речових доказів, які надалі можуть бути використані у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що вказані речі та предмети вважаються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України. При цьому слід врахувати, що перебування вказаних речей на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведенні низки необхідних експертиз.

Ураховуючи наведене слідчий просить суд накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання належним чином повідомлені. Слідчим разом з клопотанням подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

З витягу ЄРДР від 08.07.2019 року, встановлено, що слідчим відділом Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000827 від 08 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

В межах даного провадження відповідно постанови слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 12.07.2019 року автомобіль марки ВАЗ моделі 2106 темно-зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; одорологічний слід з підголівника поміщений до спеціального пакету НПУ ГСУ №7152898; одорологічний слід з керма поміщений до спеціального пакету НПУ ГСУ №7064018 ; сліди папілярних ліній рух людини з даху автомобіля поміщений до паперового конверту НПУ ГСУ №1, змив з коробки передач поміщений до паперового конверту №2, змив з керма поміщений до паперового конверту №3 , пара кросівок до спеціального пакету НПУ ГСУ №4525913, визнано речовим доказом, оскільки такі підпадають під ознаки ст. 98 КПК України.

Метою поданого клопотання слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Слід зазначити, що слідчим до клопотання про арешт майна не додано свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ моделі 2106 темно-зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що позбавляє слідчого суддю можливості встановити власника даного авто.

Слідчий вказує, що вищезазначений автомобіль належить ОСОБА_5 , при цьому не додає до матеріалів клопотання доказів, які б підтвердили факт належності. Тим не менш, слідчим постановою від 12.07.2019 визнано даний автомобіль речовим доказом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Слідчим суддею під час розгляду клопотання на вищезазначене майно встановлено, що автомобіль зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що він є доказом вчинення кримінального правопорушення як і інше майно, зазначене у клопотанні слідчого, проте останнім не доведено, що існує можливість пошкодження, приховування або інше спотворення чи знищення вказаного автомобіля власником майна або законним володільцем. Окрім того, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим вже відібрано необхідні зразки для проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання частково, а саме, накласти в частині накладення арешту на транспортний засіб, задовольнити лише частково: шляхом заборони розпоряджатись таким майном з можливістю використання транспортного засобу.

Вказаний спосіб арешту даного автомобіля, на переконання слідчого судді, буде найменш обтяжливий для власника або законного володільця та в повній мірі забезпечить збереження речового доказу, враховуючи, що володілець автомобіля є потерпілим у провадженні.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- одорологічний слід з підголівника, поміщений до спеціального пакету НПУ ГСУ №7152898;

- одорологічний слід з керма поміщений до спеціального пакету ІІПУ ГСУ №7064018 ;

- сліди папілярних ліній рух людини з даху автомобіля поміщений до паперового конверту НПУ ГСУ №1

- змив з коробки передач, поміщений до паперового конверту №2;

- змив з керма, поміщений до паперового конверту №3;

- пару кросівок, поміщених до спеціального пакету НПУ ГСУ №4525913.

- на автомобіль марки ВАЗ моделі 2106 темно-зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони розпорядження (відчуження ) вказаного майна.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1