ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/799/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1802/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 6 березня 2019 року про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Холодногірська виправна колонії №18» про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та не став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає, що прийняте судом рішення є необґрунтованим через недостатньо ретельну перевірку фактів, які можуть свідчити про позитивну динаміку поведінки засудженого, зокрема тих обставин, які можуть свідчити про те, що він став на шлях виправлення.

Зокрема, автор апеляційної скарги вважає, що про такі факти міг повідомити сам засуджений, а також представник адміністрації установи відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.06.2016 року. За час тримання у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.
З 07.11.2016 року відбуває покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)».
При цьому згідно характеристики ОСОБА_7 станом на 09.08.2017 року останній характеризується посередньо; заохочень не має; до праці ставиться посередньо; іноді потребує додаткового контролю; не завжди має охайний зовнішній вигляд; не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується; соціальних зв`язків не має. (а. 38 частини ІІ особової справи)
09.08.2017 року на засіданні комісії ХВК-18 було прийнято рішення про відмову у представленні матеріалів щодо переводу в колонію мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання засуджених, адже ОСОБА_7 не став на шлях виправлення. (а. 40 частини ІІ особової справи)
Згідно психологічної характеристики ОСОБА_7 від 21.10.2017 року ступінь його соціальної занедбаності середній; будь-які формальні рамки ним погано переносяться; критичні зауваження сприймає, але залишається на своїй точці зору; намагання уникнути будь-яких рамок, що обмежують його бажання; робити правильні висновки із того, що сталося в змозі не завжди; рівень самоконтролю нижче середнього; в умовах зниження контролю, імовірність антисоціальних проявів з його боку може зростати; рівень конфліктності вище середнього; рівень агресивності вище середнього. (а. 54 частини ІІ особової справи)
Двічі - 20.10.2017 року та 21.10.2017 року до ОСОБА_7 було застосовано заходи стягнення, в тому числі поміщенння до ДІЗО.
Згідно характеристики, затвердженої начальником ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_8 16.05.2018 року, ОСОБА_7 характеризується негативно; іноді потребує додаткового контролю; не завжди має охайний зовнішній вигляд; не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, яким користується; соціальних зв`язків не має.
16.05.2018 року на засіданні комісії ХВК-18 щодо розгляду матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України було прийнято рішення про відмову у представленні до суду щодо заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, адже він не став на шлях виправлення. (а. 75 частини ІІ особової справи)
Крім того, суд звертає увагу, що згідно наданої довідки про заробітну плату ОСОБА_7 №190 та вкладки до особового рахунку, засудженому ОСОБА_7 не нараховувалась заробітна плата, в тому числі, і протягом того нетривалого періоду, протягом якого засуджений, згідно твердження адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)», довів своє виправлення.
Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим станом на 04.10.2018 року середній бал оцінки ступеня виправлення засудженого становить «задовільно», тобто не свідчить про зразковість поведінки ОСОБА_7 ..
На засіданнях дисциплінарної комісії ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» 04.10.2017 року, 10.01.2018 року, 04.10.2018 рокуза результатами проведення оцінювання поведінки ОСОБА_7 , дотримання ним правил внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці не встановлено підстав застосування до засудженого заходів заохочення.
Таким чином, судом першої інстанції ретельно досліджено дані про особу засудженого ОСОБА_7 , який також приймав участь в судовому засіданні та мав можливість повідомити суду про обставини, які могли вплинути на висновок щодо можливості його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Отже викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-досторокового звільнення.
Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги прокурора..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 3 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді