Справа № 173/877/19
Номер провадження1-кп/173/139/2019
В И Р О К
іменем України

10 жовтня 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000187 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Попельнасте Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без утриманців, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , в середині лютого 2019 року близько 01:00 години (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений), знаходячись в с. Полівське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через хвіртку огорожі, яка була зачинена на засов, пройшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_5 , де підійшов до приміщення гаражу та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені двері проник до його приміщення, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрав брухт чорних металів вагою 88 (вісімдесят вісім) кг, вартістю 5.80 гривень за 1 кг на суму 510,40 гривень, який виніс за межі вищевказаного домоволодіння та погрузив у мотоцикл, на якому приїхав до села Полівське Верхньодніпровського району.

Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, через хвіртку огорожі повернувся на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де підійшов до дерев`яної прибудови до сараю, яке не мало вхідних дверей, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, викрав чавунний лист для твердопаливної печі, вартістю 520 гривень, який виніс за межі вищевказаного домоволодіння та погрузив у мотоцикл, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 51 від 25.03.2019 року матеріальний збиток на загальну суму 1030.40 гривень, у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив що дійсно при вказаних обставинах він в середині лютого 2019 року з гаражу, що знаходиться у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 , викрав металобрухт та з сараю цього ж будинку в той же час викрав пічний лист. Все викрадене здав на металолом. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що дійсно при вказаних обставинах у неї з гаражу та сараю були викрадені металобрухт та пічний лист.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням у інше приміщення та сховище.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно ст. 89 КК України не судимий, характеризується негативно, скоєний ним злочин відносяться до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні брухт чорних металів в кількості 88 кг, чавунний лист для твердопаливної печі розміром 70х40., товщиною металу 10 мм., які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Верхньодніпровського ВП, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1