Справа № 629/2196/19
Провадження № 1-кп/629/347/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 на підставі угоди про примирення за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, маючої на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

- захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

07 квітня 2019 року близько 16-00 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходилася за місцем свого проживання в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , де разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , який перебував у неї в гостях, вживали спиртні напої. В цей час ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 придбати в магазині продукти харчування та скористатися для розрахунку його банківською карткою «ПриватБанк» № НОМЕР_1 оформленої на його ім`я, передав їй вказану картку та повідомив номер пін-коду. ОСОБА_3 погодилася та отримала від ОСОБА_5 його банківську картку. Після цього у ОСОБА_3 раптово виник умисел викрасти з вказаної банківської картки наявні на її рахунку грошові кошти. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, приблизно о 16-20 годині 07.04.2019 року ОСОБА_3 , діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_5 залишився в її квартирі та не спостерігає за її діями, прийшла до банкомату «ПриватБанк», встановлено біля приміщення відділення банку за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, м-н, б. 2, де з використанням вказаного банкомату, шляхом здійснення п`яти транзакцій таємно викрала з даної картки грошові кошти в сумі 4400 гривень, а вказану банківську картку повернула ОСОБА_5 .

Викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, в результаті чого заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4400 гривень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

13 травня 2019 року між підозрюваною ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнає свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, підозрювана ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. На момент укладання угоди потерпілий ОСОБА_5 не має до підозрюваної ОСОБА_3 претензій матеріального чи морального характеру, оскільки частину завданих матеріальних збитків у сумі 439 гривень йому відшкодовано ОСОБА_3 , яка добровільно видала вказані грошові кошти співробітникам поліції для повернення їх потерпілому, а також сторони дійшли згоди в тому, що підозрювана ОСОБА_3 протягом 6 (шести) місяців, починаючи з червня 2019 року, відшкодує потерпілому ОСОБА_5 іншу частину завданих збитків, з розрахунку 461 гривня в перший місяць та по 700 гривень продовж наступних п`яти місяців. Так, за умовами досягнутої угоди сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести підозрювана, а саме відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України. Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та пояснила, що щиро кається у скоєному нею злочині. Вказала, що дійсно скоїла злочин при зазначених обставинах, а саме 07 квітня 2019 року, близько 16-00 години вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , який перебував у неї в гостях, вживали спиртні напої. В цей час ОСОБА_5 запропонував їй придбати в магазині продукти харчування та скористатися для розрахунку його банківською карткою, яку передав їй та повідомив номер пін-коду. Після цього у неї раптово виник умисел викрасти з вказаної банківської картки наявні на рахунку грошові кошти, скориставшись тим, що ОСОБА_5 залишився в її квартирі та не спостерігає за її діями, вона прийшла до банкомату «ПриватБанк», встановлено біля приміщення відділення банку за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, м-н, б. 2, де з використанням вказаного банкомату, шляхом здійснення п`яти транзакцій таємно викрала з даної картки грошові кошти в сумі 4400 гривень, а банківську картку повернула ОСОБА_5 . Викраденим розпорядилася на власний розсуд. Пояснила суду, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просила затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що претензій до обвинуваченої будь-якого характеру не має, збитки частково відшкодовані у сумі 439 гривень, а також ОСОБА_3 протягом 6 (шести) місяців, починаючи з червня 2019 року, зобов`язалася відшкодувати йому іншу частину завданих збитків, з розрахунку 461 гривня в перший місяць та по 700 гривень продовж наступних п`яти місяців, зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Також просив затвердити зазначену угоду.
Суд, заслухавши думку прокурора, який проти затвердження угоди не заперечував, погодився із мірою покарання, обвинуваченої, захисника та потерпілого, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Судом також з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченої, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілого, яким зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 13 травня 2019 року, укладеної між потерпілим та обвинуваченою по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не заміжня, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштована.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 травня 2019 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати на залучення експертів по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення між підозрюваною ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , укладену 13 травня 2019 року.
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі:

- CD-R диск MB/52x 80 min, марки «Verbatim», на якому містяться роздруківка руху коштів по банківській картці «ПриватБанк» № НОМЕР_1 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск на 4,7 GB/16х, марки «DATEX», на якому міститься фрагмент запису камери зовнішнього відеоспостережння магазину ФОП « ОСОБА_8 » - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- гроші на загальну суму 439 гривень, купюрами: номіналом в 200 гривень 2 штуки, серії ХГ3981556 та СБ4803244; номіналом в 20 гривень 1 шт., серії СИ8486232; номіналом в 5 гривень 2 шт., серії ТВ2251069 та СЕ7845721; номіналом в 2 гривні 2 шт., серії ПЄ3037084 та МД9506536; номіналом в 1 гривню 5 шт., серії УБ5939621, ТВ0037760, РЄ9712209, ТЄ7192383 та ТВ5448537; банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 «Картка для виплат» «Mastercard», які належать потерпілому ОСОБА_5 та передані йому на відповідальне зберігання під розписку залишити останньому.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1