Справа № 352/16/18
Провадження № 1-кп/352/38/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000576 від 13.12.2017 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця ЗС України за контрактом на посаді старшого солдата командира відділення НОМЕР_1 у військовій частині НОМЕР_2 , не одруженого, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не являється, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Вказаний злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:

13.12.2017 р. приблизно о 00 годин 10 хвилин ОСОБА_4 спільно із своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли до середини приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по вулиці Січових Стрільців, 52 в смт. Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області для спільного розпивання спиртних напоїв.

Зайшовши до середини приміщення вказаного закладу, усі троє сіли за окремий столик для відвідувачів на території літнього майданчика кафе, де вживали придбаний алкоголь.

Під час цього, ОСОБА_6 вийняв з кишені свій мобільний телефон «Samsung Galaxy S3», мод. J320F, серійний № НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в якому була встановлена сім - карта оператора «Київстар» НОМЕР_6 та поставив його на поверхню дерев`яного стола, за яким вони сиділи, а сам пішов до барної стійки, що знаходиться у приміщенні даного кафе.

В цей час ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та не усвідомлюючи, що за ним може спостерігати ОСОБА_7 , який залишився сидіти за столиком, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій заволодів майном ОСОБА_6 , а саме вищезазначеним мобільним телефоном «Samsung Galaxy S3», вартістю 1150 гривень з встановленою у ньому сім картою оператора «Київстар» НОМЕР_6 , вартістю 10 гривень та заховав його у кишеню куртки, в яку був одягнутий.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продовжували сидіти за столиком близько п`яти хвилин, а тому, ОСОБА_4 не мав реальної можливості розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, не довівши тим самим свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, до кінця.

У подальшому, ОСОБА_7 вирішив залишити відпочинковий заклад і при цьому запитав ОСОБА_4 навіщо той взяв мобільний телефон ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , розуміючи, що вчинену ним крадіжку бачив ОСОБА_7 і його таємні дії набули характеру відкритих, з метою утримання при собі викраденого телефону та доведення злочину до кінця відкритим способом, попрощався з ОСОБА_7 та з викраденим майном залишив місце вчинення злочину.

Відкрито викраденим майном телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд переніс додому і зберігав за місцем власного проживання, спричинивши ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму в розмірі 1160 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті неправомірного діяння визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим, дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі заподіяні неправомірним діянням потерпілому збитки відшкодовано ним в добровільному порядку..

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 186 ч. 1 КК України, так як він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих відповідальність підсудного обставин суд відносить вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілому злочином збитки відшкодував в повному обсязі.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги думку потерпілого щодо несуворості призначуваного підсудному покарання, а також враховує і наступні дані про особу винного, а саме те, що останній негативно ставиться до вчиненого, раніше не судимий, має постійне місце проживання та праці за якими характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, являється учасником бойовиих дій в АТО за що багаторазово відзначений бойовими нагородами та подяками, має незадовільний стан здоров`я.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особу винного, суд вважає доцільним, призначити ОСОБА_4 покарання у виді щтрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 грн. ( вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази по даному кримінальному провадженні : мобільний телефон «Samsung Galaxy S3», мод. J320F, серійний № НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в який встановлена сім - карта оператора «Київстар» НОМЕР_6 - повернути за приналежністю потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1