Справа № 740/3932/19
Провадження № 1-кс/740/1847/19
УХВАЛА

04 жовтня 2019 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зняти арешт, накладений слідчим суддею на належний йому автомобіль марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Старший слідчий Ніжинського ВП ГУНП ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та заперечення проти скасування арешту автомобіля та не заперечує проти передання його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Як встановлено слідчим суддею, 11 серпня 2019 року близько 23-45 год на перехресті вулиць Незалежності та Синяківська в м.Ніжині Чернігівської області відбулося зіткнення автомобіля марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «ВАЗ-212140», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .. Вказані транспортні засоби постановою Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 12 серпня 2019 року визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2019 №0001039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 13.08.2019 накладено арешт на вказаний автомобільдля забезпечення збереження речових доказів.

Оскільки арешт в частині заборони на володіння та користування майном не накладався, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність перешкод для передання арештованого майна у володіння та користування його володільцю ОСОБА_3 , враховуючи, що проти цього не заперечує і слідчий у кримінальному провадженні.

Однак, підстави для скасування арешту відсутні, оскільки розслідування кримінального провадження не завершено і зняття арешту шляхом зняття заборони на відчуження автомобіля неприпустимо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого у даному кримінальному провадженні передати ОСОБА_3 автомобіль марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та ремонту зазначеного автомобіля та зобов`язати його надавати безперешкодний доступ до автомобіля у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких слідчих дій під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1