н/п 1-кп/640/535/19
"19" листопада 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого- судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
перекладача - ОСОБА_7 ,
Згідно інформації, внесеної в систему автоматичного розподілу між суддями від 28.12.2018 обвинувальний акт розподілено судді ОСОБА_8 та зареєстрований в контрольному журналі судових справ та інших матеріалів, переданих для розгляду судді 28.12.2018.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 обвинувальний акт розподілено судді ОСОБА_1 .
Прокурор у підготоівчому судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду, проти чого обвинувачений та його захисник не заперечували.
Представник потерпілого ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просила суд повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 прокурору з підстав невідповідності акту вимогам ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України, а саме з підстав відсутності у обвинувальному акті формулювання обвинувачення, не належної кваліфікації інкримінованого обвинуваченому злочину. На думку представника потерпілого, вказане у обвинувальному акті кримінальне правопорушення слід кваліфікувати за ст. 186 або 187 ККУ, а не ч. 2 ст. 125 ККУ.
Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що перешкод для призначення судового засідання немає, а саме, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України відсутні.
В підготовчому судовому засіданні проведені всі необхідні дії щодо підготовки до судового розгляду.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В справі маються всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали. Порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено. Клопотань щодо проведення закритого судового засідання ним не заявлено.
За клопотанням учасників підготовчого судового засідання з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді. Клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів сторонами не заявлено.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Посилання захисника обвинуваченого на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК, зокрема п. 5 ч. 2, як на підставу для його повернення, суд до уваги не бере, оскільки на думку суду такі твердження є необгрунтованими, натомість у обвинувальному акті у повній мірі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, надано правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та чітко сформулювано обвинувачення.
Що стосується посилання представника потерпілого на не вірну кваліфікацію інкримінованого обвинуваченому злочину, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
В силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.
Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен у нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.
При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.
Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення у повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки представника потерпілого щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.
З огляду на викладене, суд вважає, що підстави, на які посилається представник потерпілого у своєму клопотанні при поверненні обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягає.
На підставі вищезазначеного та враховуючи, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами чинного КПК України, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду, натомість у задоволенні клопотання представника потерпілого щодо повернення обвинувального акту - відмовити.
Керуючись ст. ст. 291, 314 317 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту на доопрацювання прокурору - відмовити.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження не пізніше ніж за п`ять днів до початку судового розгляду.
Суддя -