Ухвала

28 травня 2019 року

м. Київ
справа № 569/11831/16-к
провадження № 51-2596 ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду від 31 жовтня 2018 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року,
встановив:
Вироком Рівненського міського суду від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Цивільний позов комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь обласного бюджету Рівненської області на рахунок Департаменту фінансів Рівненської обласної державної адміністрації кошти в сумі 5246, 92 грн в якості витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 62100 грн в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 змінено в частині призначеного йому покарання, а саме постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку в частині цивільного позову, оспорюючи розмір встановленого судом першої інстанції судового збору, моральної та матеріальної шкоди.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.
Наведене обґрунтування касаційної скарги захисника ОСОБА_4 викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не наводить підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, для зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
У порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга захисника взагалі не містить обґрунтування того, у чому саме полягає незаконність судових рішень.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Однак, з касаційної скарги захисника ОСОБА_4 не зрозуміло, чи був вирок суду першої інстанції в частині цивільного позову предметом оскарження в апеляційному суді.
Всупереч вимог ч. 3 ст. 427 КПК України захисником не зазначено в касаційній скарзі, чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Рівненського міського суду від 31 жовтня 2018 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3