Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
УХВАЛА

09 жовтня 2013 року. м. Кам`янка-Бузька

Слідчій суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Самсін М.Л., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання факту бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановив:

Заявником ОСОБА_2 1 ОСОБА_3 подана до суду скарга про визнання факту бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

Скаргу обґрунтовує тим, що він надіслав суб`єкту оскарження заяву про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 яка, на його думку, вчинила злочин, передбачений ст. 197-1 КК України, але до теперішнього часу його заява не була внесена до ЄРДР, просить визнати протиправну бездіяльність прокурора Шевчука В.В. у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язати суб`єкт оскарження зареєструвати в ЄРДР його заяву від 23.09.2013 р.

Під час судового засідання скаржник ОСОБА_1 , наполягав на задоволенні своєї скарги.

Заступник начальника слідчого відділення Кам`янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області Андрушків В.Б. заперечив щодо скарги.

Прокурор Шевчук В.В., з вимогами скарги не погодився, зазначивши, що скарга ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так в своїй скарзі ОСОБА_1 вимагає від слідчого судді винести не законне рішення про зобов`язання прокурора Кам`янка-Бузького району Львівської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про злочин, оскільки скаржником не зазначено конкретних обставин, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, передбачені ст. 197-1 КК України.

Суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , заступника начальника слідчого відділення Кам`янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області Андрушківа В.Б., прокурора та дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1,7 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підсудності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування. Отже, виходячи з положень ст. 214 КПК України зобов`язання щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно розділу II п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли прокурору або органу досудового розслідування, або виявленими з інших джерел обставинами, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, здійснюється за дорученням керівника прокуратури або органу досудового розслідування шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених ч.5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до розділу VI п.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, прокурори, керівники органів досудового розслідування усіх рівнів несуть відповідальність по відомствах за забезпечення своєчасного, повного та достовірного внесення інформації до Реєстру.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень 26 глави.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчий суддя дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового розгляду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В поданій скарзі заявник ОСОБА_1 суб`єктом оскарження щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань вказує прокурора Кам`янка-Бузького району Львівської області.

З огляду на вищенаведене та у відповідності до вимог ч.І п.1 ст. 303, ч.І п.5 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність лише слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, копії заяви ОСОБА_1 від 23.09.2013 р. він вважає, що ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ст. 197-1 КК України.

Кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ст. 197-1 КК України є самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Виходячи з коментаря ст. 197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки є злочином із матеріальним складом, який вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння), завдавши цим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди.

Тобто, кількісний аспект цієї криміноутворюючої ознаки дозволяє відмежувати злочинне самовільне зайняття земельної ділянки без обтяжуючих обставин від відповідного адміністративного проступку (ст. 53-1 КупАП).

Окрім того, згідно з чинним законодавством розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається Державною інспекцією з контролю за використанням і^ охороною земель, та її територіальними органами за спеціальною формулою з урахуванням таких показників: площа самовільно зайнятої земельної ділянки; середньорічний дохід, який отримати від використання земель за цільовим призначенням; коефіцієнт функціональної використання земель; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель. Визначення розмір) заподіяної шкоди у випадку належності самовільно зайнятої земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови має особливість, яка полягає у врахуванні спеціальних коефіцієнтів (застосовуються до населених пунктів обласного значення, м. Києва, м. Севастополя і населених

пунктів, віднесених до курортних), а також у тому, що розмір середньорічного доходу, який можна отримати від земель житлової та громадської забудови, диференційовано залежно від належності населеного пункту до тієї чи іншої групи за чисельністю населення.

Відповідно до п.5 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Кам`янка-Бузького району Львівської області було скеровано повідомлення на адресу скаржника ОСОБА_1 за № 46-165-13 від 25.09.2. .5 р.. в якому зазначено, що підстав для реєстрації відомостей в ЄРДР на даний час не вбачається, оскільки у заяві скаржником не наведено конкретних обставин, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.З ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так діючий з 20 листопада 2012 року Кримінальний Процесуальний Кодекс України передбачає оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора, але оскарження дій чи бездіяльності лише під час досудового розслідування. Ст. 303 ЦПК України 2012 року передбачає чіткий перелік оскаржу ваних дій чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування. Як в самій скарзі, так і при наданні пояснень скаржником ОСОБА_1 , не надано чітких посилань на порушені статі КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303- 307 КПК України слідчий суддя,-

ухвалив:

У задовсленні скарги ОСОБА_1 на дії прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.