Справа № 388/1021/18
пров. 1-кп/393/122/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року смт. Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новгородка кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000262 від 07.04.2018р., по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, вдівця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у відповідності до ст.89 КК України є особою, що не має судимостей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст.307, ч.1, ч.3 ст.321 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні 11.11.2019р. прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів. Прокурор обґрунтовує подане клопотання тим, що ризики, які були на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися. На думку прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, до нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою. Крім того, прокурор просив перевести обвинуваченого з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'', де він на даний час утримується, до ДУ ''Миколаївський слідчий ізолятор''.
Обвинувачений просив суд застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник-адвокат також просив суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, змінивши даний запобіжний захід на домашній арешт, про що надав до суду відповідне клопотання від 11.11.2019р., яке долучене до матеріалів справи.
Згідно ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18.09.2019р. обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14 год. 00 хв. 16.11.2019р. включно.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд враховує також: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується (так, зокрема ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна); міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців ; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; майновий стан обвинуваченого та наявність у нього судимостей .

У справі ''Воляник проти України'' від 02.10.2014р. Європейський суд з прав людини вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз,як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
У справі ''W проти Швейцарії'' від 26.01.1993р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
У справі ''Ілійков проти Болгарії'' від 26.07.2001р. Європейським судом з прав людини зазначено, що ''суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів''.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що наявні ризики, які наведені в клопотанні прокурора, та визначені в пунктах 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - обвинувачений може переховуватись від суду; перешкоджати кримінальному провадження, шляхом неявки до суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосований до обвинуваченого з огляду на особу останнього. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів та двох злочинів середньої тяжкості, не працює, вдівець, на утриманні осіб не має, є особою, що не має судимостей.
Посилання обвинуваченого та його захисника-адвоката на необхідність застосування інших запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою, в тому числі і домашнього арешту, на думку суду, є неможливим, так як такі заходи не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків і запобігти вищевказаним ризикам.
При цьому, суд враховує, що Кропивницький апеляційний суд в своїй ухвалі від 18.09.2019р., скасовуючи попередній вирок суду, не знайшов підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів підлягає задоволенню.
Щодо переведення обвинуваченого з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' до ДУ ''Миколаївський слідчий ізолятор'', то суд вважає, що відсутні підстави у даному переведенні, а тому останній має утримуватись в ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор''.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 197, 331 КПК України суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст.307, ч.1, ч.3 ст.321 КК України,строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 17 год. 00 хв. 10 грудня 2019р. включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику-адвокату, прокурору та направити до ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор''.

Суддя ОСОБА_6