Провадження № 1-кс/331/3653/2019
Єдиний унікальний номер № 331/3580/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001300 від 11 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, освіта середня, офіційно не працевлаштована, не заміжня, яка на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001300 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 11.08.2019 приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проникла до квартири АДРЕСА_2 .
Знаходячись у вітальні вказаної квартири ОСОБА_6 , намагалась таємно викрасти майно, яке підготувала та склала на ліжко, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме:
- жіночу шкіряну сумку «крокодилового окрасу», вартістю 360 гривень;
- жіночу замшеву сумку жовто-коричневого кольору, вартістю 240 гривень;
- жіночу шкіряну сумку клатч синього кольору, вартістю 150 гривень;
- біжутерне кільце, золотистого кольору, вартістю 280 гривень;
- біжутерний ланцюжок, золотистого кольору, вартістю 320 гривень;
- біжутерний ланцюжок на руку, золотистого кольору, вартістю 110 гривень, а всього майна на загальну суму 1460 гривень, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , але з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки була затримана працівниками патрульної поліції на місці скоєння злочину.
Тим самим, встановлена достатня кількість доказів для підозри ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який кваліфікується як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, при цьому особа, з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

11 серпня 2019 року, ОСОБА_6 була затримана на місці скоєння злочину в порядку ст.208 КПК України.

12 серпня 2019 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне провадження від 11.08.2019;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що невстановлена особа жіночої статі, в період відсутності її та її цивільного чоловіка, проникла до квартири, розкидала речі, та склала на ліжко ряд особистих речей, серед яких є жіночі сумки та біжутерні прикраси, які на момент виходу потерпілої з квартири, лежали на своїх місцях;

-протоколом огляду місця події від 11.08.2019, а саме квартири, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення якого зафіксовано порушену обстановку, підготовлені для викрадення речі, а також інші сліди злочину;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав, що до нього з напарником звернувся громадянин, який повідомив про те, що він з власником не можуть потрапити до квартири, звідки наразі лунає шурхіт. З дозволу власниці квартири, напарником ОСОБА_11 та ст. л-т ОСОБА_12 здійснено вхід до приміщення квартири по фасаду будинку, де у ванній кімнати виявлено невідому особу, яка назвалась ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В приміщенні квартири виявлено безлад, розкидані речі та речі які були скомпоновані та підготовлені до виносу з квартири;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який показав, що він 11.08.2019 ніс службу разом з ОСОБА_10 у складі автомобільного патрулю, в ході патрулювання Олександрівського району, до них з напарником звернувся громадянин, який повідомив про те, що він з власником не можуть потрапити до квартири, звідки наразі лунає шурхіт. З дозволу власниці квартири, свідком та ст. л-т ОСОБА_12 здійснено вхід до приміщення квартири по фасаду будинку, де у ванній кімнати виявлено невідому особу, яка назвалась ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В приміщенні квартири виявлено безлад, розкидані речі та речі які були скомпоновані та підготовлені до виносу з квартири;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України. В ході затримання у підозрюваної виявлено та вилучено: ряд особистих речей, грошові кошти, а також металеві предмети, які зовні схожі на «відмички» - пристрої для відчинення дверей без використання ключа;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 цивільного чоловіка потерпілої ОСОБА_8 , який показав, що він разом з робітником по імені ОСОБА_15 , повертаючись додому, не зміг відчинити двері квартири, так як вони були зачинені зсередини, при цьому почув шум всередині квартири. Робітник вийшовши на вулицю побачив дівчину, яка знаходилась поруч з вікном до квартири свідка, яка намагалась втекти з місця скоєння злочину, про те була затримана працівниками патрульної поліції;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинила тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушень і наступного покарання, підозрювана може переховуватися від органів досудового слідства, про що свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити м. Запоріжжя та Україну в цілому.
Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , яка є особою похилого віку, та свідка ОСОБА_14 , який також є особою похилого віку, вказані особи надали показання, які повністю підтверджують вину ОСОБА_6 ;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, адже підозрювана ОСОБА_6 не має постійного джерела доходу.

Враховуючи вищевикладене слідчий просить слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, захисник зазначив що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, тому вважає за доцільне обрати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

Підозрювана ОСОБА_6 просила слідчого суддю обрати щодо неї запобіжний захід у вигяді домашнього арешту в період доби, що в повній мірі буде відповідати принципам та меті його призначення.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати обєктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, наявністю ризиків того, що підозрювана перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (п. 4 ст. 177 КПК України); вчинити нове кримінальне правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що, відповідно до положень ст. 178 КПК України, враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, в порушення наведеної норми процесуального права, прокурором та слідчим в суді не доведено існування тих ризиків, на які вони посилаються в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманніпід вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися Факторів, пов`язаних з характеро особи, її моральністю, місцем родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. Наведене свідчить про стійкість соціальних зв`язків.

Дослідивши матеріали справи, дані про особу підозрюваної, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя доходить висновку, що в даній справі найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваної ОСОБА_6 , може бути домашній арешт, із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В відмовленні клопотання слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001300 від 11 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .

На підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:

1) не залишати місця проживання за адресою : АДРЕСА_1 , з 19 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора;

2) з`являтися до органів досудового слідства і суд, за першим викликом та у призначений час;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ ГУ НП у Запорізькій області.

Роз`яснити органу внутрішніх справ, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому судді.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці, тобто до 11 жовтня 2019 року, до 15 години 00 хвилин.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відраховувати з моменту затримання ОСОБА_6 тобто з 11 серпня 2019 року з 15 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1