Провадження № 11-кп/4820/646/19
Справа № 678/377/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Деражня Хмельницької області, громадянки України, з середньою професійною освітою, не працюючої, вдови, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої згідно вироків:

- Летичівського районного суду Хмельницької області від 25.06.2008 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку 3 роки;

- Летичівського районного суду Хмельницької області від 07.10.2009 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ст.ст. 70-71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20.07.2010 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки 9 місяців позбавлення волі;

- Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2018 року за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку 2 роки;

- Летичівського районного суду Хмельницької області від 29.03.2019 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку 2 роки. Цим же вироком вирішено виконувати самостійно вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2018 року,
визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання за ч.2 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі.
В силу ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення цим покаранням покарання призначеного вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року призначено ОСОБА_7 покарання - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2018 року, остаточно для відбуття обвинуваченій ОСОБА_7 призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі.
Як вбачається з вироку, 16.03.2019 року близько 15 год. ОСОБА_7 , слідуючи в якості пасажира у транспортному засобі марки «Ivecostrails» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 по автомобільній дорозі сполученням Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`яка із с. Вербка в напрямку смт. Меджибіж Летичівського району Хмельницької області, скориставшись відсутністю нагляду водія, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом відкриття чоловічої сумки, таємно викрала грошові кошти в сумі 11000 грн., купюрами 500 грн. та 200 грн., чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вирок змінити та пом`якшити призначене покарання. Вказує, що призначене їй покарання є надто суворим. Вважає, що суд не в повній мірі врахував всі обставини справи. Зазначає, що свою вину у вчиненні злочину повністю визнала, щиро покаялась, давала послідовні покази, попросила вибачення у потерпілого, готова нести передбачене законом покарання і бажає стати на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду та необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинних дій передбачених ч. 2 ст. 185 КК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами по справі яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 свою вину визнала в повному обсязі. Пояснила, що близько 15 год. в березні 2019 року поблизу с. Майдан-Вербецький Летичівського району зупинила вантажний транспортний засіб типу «фура», сіро-білого кольору, з метою дістатися до місця проживання. Проїхавши смт. Летичів, попросила водія купити цигарки, в зв`язку з чим останній заїхав на заправну станцію, де із своєї сумки дістав 100 грн. та передав їй. В той момент помітила, що у вказаній сумці знаходиться багато грошових купюр, зокрема по 500 грн., якими вирішила заволодіти. З цією метою, прийняла рішення не їхати додому у с. Подільське Летичівського району, а слідувати далі. Спостерігала, як ОСОБА_8 поклав сумку із грошима в частину автомобіля, де знаходилося його спальне місце, таким чином, що вона розміщувалася позаду місця її сидіння. Впевнившись, що водій стежить за дорогою, просунула руку до спального місця, де виявивши сумку, взяла звідти частину грошей, які положила до кишені штанів. Після цього, попросила ОСОБА_8 зупинитися на перехресті с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області. Виходячи із автомобіля та вже на той час шкодуючи про скоєне, залишила водію номер свого телефона. В подальшому повернулася до смт Летичів, де купила продукти харчування, алкоголь та мобільний телефон, після чого із чоловіком на ім`я « ОСОБА_9 » на автомобілі таксі поїхала за місцем проживання. Підтвердила, що викрала частину із наявних на той час у потерпілого грошей в розмірі 11000 грн., з яких близько 5 000 грн. повернула. В скоєному щиро розкаюється.
Вина обвинуваченої підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , яка вказала, що у вечірній час в березні 2019 року ОСОБА_7 зайшла до ломбарду, де працює свідок з метою щось придбати та через певний час вирішила купити телефон, вартість якого була до 1000 грн. за який розрахувалася двома купюрами номіналом 500грн.
О`бєктивна вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується нвступними доказами.
Згідно витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження 0000077 від 17.03.2019 року, відомості до якого були внесені за заявою ОСОБА_8 від 16.03.2019 року щодо таємного викрадення ОСОБА_7 грошових коштів в розмірі 11000 грн.

Даними протоколу огляду транспортного засобу марки «Iveco strails»реєстраційний номер НОМЕР_1 із фототаблицею від 16.03.2019 року, який проводився з дозволу потерпілого ОСОБА_8 в ході якого виявлено та вилучено пусту товарно-транспортну накладну із записами номеру телефона « НОМЕР_2 » та імені «Лєна»

Письмовими заявами ОСОБА_7 від 16.03.2019 р., відповідно до яких остання добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Леново» моделі К-30Т, який купила в ломбарді за викрадені кошти та грошові кошти в сумі 5092 грн., які також викрала у невідомого чоловіка 16.03.2019 р.

Протоколом огляду та фототаблицею грошових купюр номіналом 500 гривень з номерами: ХД8026135, ХД8026129, ВВ3536942, ГК0992775, ЗБ1631084; 200 гривень з номерами: ТИ7546450, СЛ4112313, ЕЗ6187599, КЛ2948627,ЄГ6270359, ПЄ5104571, СЛ1107728, ТА7729497, УХ3388100, СА4997054, УИ8842741, УМ4906954; 100 гривень із номером ГЄ0537680, 20 гривень з номерами ТЗ0358465, СЄ9116895, 10 гривень з номерами ЦГ0545597, ЦЗ9006751, ХЖ7519627, ХК9777945, 5 гривень з номером УЕ7823074, 2 гривні з номером ТД2976283, 1 гривня з номерами: УУ9907301, УА5117637, УЖ9403243, ТЄ9648833, ГД141823, а всього на загальну суму 5092 грн та мобільного телефона марки «Lenovo» К30-Т, чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_3 , з ІМЕІ2: НОМЕР_4 із сім-карткою «Київстар» з номером НОМЕР_2 .від 16.03.2019 р.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в ході якого остання, перебуваючи в салоні автомобіля марки«Iveco strails» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вказала на місце, яке вона займала під час поїздки 16.03.2019 року та розташування барсетки з грошима, а також продемонструвала як за допомогою лівої руки дістала з неї гроші та поклала до кишені штанів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_7 визала свою вину.
Суд оцінивши наведені докази у кримінальному провадженні у їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ст.. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу: враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання суд врахував вимоги загальних засад призначення покарання передбаченні ст. 65 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування заподіяних збитків.
Обставин, що обтяжуть покарання судом не встановлено.
Як видно з вироку, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винної та обґрунтовано призначив покарання у виді 4 роки позбавлення волі. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги про те, що призначене ОСОБА_7 покарання є надто суворим, перевірені колегією суддів і визнані такими що не заслуговують на увагу. Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено інкримінованими статтями КК України колегія суду не вбачає.

Як видно з вироку суд призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, в межах санкції цієї статті. Це покарання є необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, колегія суддів враховує також і те, що злочин проти власності, який вчинила ОСОБА_7 є найпоширенішим та одним з найнебезпечнішим злочиним діянням, оскільки він посягає на одне з найцінніших соціальних благ, гарантованих Конституцією України, а саме право власності.

Твердження апеляційної скарги про те, що судом не в повній мірі враховано те, що свою вину у вчиненні злочинів повністю визнала, щиро покаялась, давала послідовні покази, попросила вибачення у потерпілого, готова нести передбачене законом покарання і бажає стати на шлях виправлення є безпідставними, оскільки саме ці обставини суд врахував при призначенні покарання ОСОБА_7 , як пом`якшуючі обставини.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації таке покарання є адекватним характеру вчиненого злочину та фактичних обставин справи.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни вироку і задоволення вимог апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді