Справа № 727/9269/19
Провадження № 1-кп/727/390/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: Головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

за участю сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці справу за кримінальним провадженням за №0000745 від 09.04.2019 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого, а саме: 27.11.2018 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.185 ч.1 КК України о покарання у виді 80 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 27.11.2018 року засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Чернівці за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт. 03.01.2019 року до Шевченківського районного відділу філії ДУ Центр пробації" у Чернівецькій області надійшов та був прийнятий на виконання вказаний вирок. В подальшому, інспектором Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області» неодноразово (03.01.2019р., 09.01.2019р., 15.01.2019р., 22.01.2019р., 28.01.2019, 12.02.2019, 05.03.2019, 12.03.2019, 19.03.2019) було здійснено виїзд за місцем проживанням засудженого ОСОБА_4 , для вручення виклику для ознайомлення з вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці, однак останній за вказаними викликами так і не з`явився. 22.03.2019 року представниками уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 було роз`яснено порядок і умови відбування покарання вигляді виправних робіт, а також ознайомлено з правовими наслідками за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт (ч. 2 ст. 389 КК України), винесено застереження та попереджено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. 22.03.2019 року ОСОБА_4 було направлено в Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №14 для відбування покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, де він повинен був приступити до відбування покарання з 25.03.2019 року. 28.03.2019 року представником органу пробації було здійснено перевірку за місцем відбування покарання, під час якої було встановлено, що ОСОБА_4 не з`явився з направленням в КЖРЕП №14 та не приступив до виконання покарання у виді громадських робіт, у зв`язку із чим, 04.04.2019 року Шевченківський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області звернувся до правоохоронних органів із поданням про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності відповідно до ч.2 ст. 389 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що дійсно за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2016 року йому Шевченківського районного суду міста Чернівці за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, у зв`язку із чим його взято на облік в Шевченківський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області, де письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджений про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування цього покарання. Однак, він після отримання направлення до установи КЖРЕП 14 для відбування покарання за вироком суду не з`явився, увесь необхідний період часу для відбування знаходився вдома; причину не відпрацювання громадських робіт в засіданні пояснити не зміг, вказав, що повністю на даний час, ним не відпрацьовано 80 годин громадських робіт. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України та його право на захист, останній наполіг на захисті своїх інтересів в суді самостійно; також було роз`яснено вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України.

Суд, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, та кваліфікує їх як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно постанови Верховного Суду України від 12 квітня 2012 року визначається, що «немає правових підстав ототожнювати особу, засуджену до відповідного покарання, та таку, яка відбуває покарання певного виду. За змістом ч. 2 ст. 389 КК України суб`єктом цього злочину може бути лише особа, засуджена до громадських чи виправних робіт, тобто така, якій одне з цих покарань було призначено вироком суду, а не та, яка відбуває це покарання на підставі інших судових рішень. На користь такого висновку говорять і положення ч. 5 ст. 52 КК України, відповідно до яких кримінальна відповідальність за ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі (ст. 389, 390 КК), настає за умови, що таке покарання призначено вироком суду»

Кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді, зокрема, громадських робіт, несуть не лише ті засуджені, яким громадські роботи призначені за вироком суду, але й ті засуджені, які відбувають відповідний вид покарання, зокрема, у порядку заміни на підставі ст.. 82 КК України (постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 29 травня 2019 року у справі № 347/2265/17, провадження № 51-9221км18).

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії невеликої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує що за станом здоров`я, останній не перебуває на обліку у лікаря - психіатра та за допомогою до нього не звертався, на обліку в лікаря нарколога також не перебуває, має постійне зареєстроване місце проживання за яким характеризується посередньо, відомості про те, що збитків вчиненням кримінального правопорушення не завдано, останній не відбув повністю призначене покарання за попереднім вироком до ухвалення нового вироку, не працює.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді обмеження волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши мінімальний однорічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що оскільки ОСОБА_4 не відбув покарання за попереднім вироком, а саме Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.11. 018 року, слід застосувати при призначенні покарання останньому правила вимог ст.71 ч.1 КК України.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувалися; на даній стадії судового розгляду справи, прокурор не звертався з клопотанням про застосування до останнього запобіжного заходу.

Цивільного позову в рамках кримінального провадження не заявлено; судові витрати та речові докази відсутні.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк одного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання, повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.11. 2018 року у виді 80 годин громадських робіт, що за п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідає 10 дням обмеження волі та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити один рік 10 (десять) днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 п. 1 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього згідно 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування);

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України). Вирок суду підлягає врученню в порядку ч. 6, ч.7 ст. 376 КПК України стороні обвинувачення, стороні захисту.

Суддя ОСОБА_1