ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/1568/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/980/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження №0000503 за апеляційними скаргами представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 .
Накладено арешт на вилучене при огляді місця події 23.05.2019 року майно: автомобіль марки САЗ 3503, типу САМРСКИД-С, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 ; частини дерев діаметром від 10 см до 70 см, об`ємом 2,5 кубометри.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Балаклійський ВП ГУНП в Харківській області.
Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 та володілець майна ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати компетентних осіб СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області повернути вилучене 23.05.2019 року під час огляду місця події майно. Вважають, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України. В обґрунтування апеляційних скарг посилаються на те, що вилучене майно не відповідає критеріям ст.98 КПК України, не має жодного відношення до кримінального правопорушення, оскільки відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Слідчий суддя при винесенні ухвали не врахував, пояснення ОСОБА_9 щодо товарно-транспортної накладної від 06.05.2019 року, яка підтверджує право власності останнього на вилучений автомобіль. Вказують, що ОСОБА_10 взяв у ОСОБА_9 в тимчасове користування автомобіль марки САЗ 3503 для перевезення гілок та хмизу, що підтверджується розпискою про передачу. Органами досудового розслідування не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб. Також ОСОБА_10 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2019 року підлягає поновленню.
Вислухавши доповідь судді, доводи представників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підтримку апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, Балаклійським ВП ГУНП в Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України (а.с.1).
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звернувся до районного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив про необхідність накладення арешту з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню №0000503, оскільки вказане майно могло бути засобом вчинення кримінального правопорушення, відповідає критеріям вказаним у ст.98 КПК України, є необхідним для проведення ряду судових експертиз, а його повернення може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі або інших наслідків, які можуть зашкодити цілям досудового розслідування.
Задовольнивши клопотання від 24.05.2019 року слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав вважати, що вилучене майно може бути речовим доказом, має значення для забезпечення кримінального провадження №0000503.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів судового провадження вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що вищевказане майно може відповідати критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Разом з тим, ч.4 ст.173 КПК України, передбачає у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Клопотання слідчого не містить будь-яких доводів, які б вказували на неможливість застосування найменш обтяжливого способу арешту автомобіля та необхідність застосування саме заборони користування, розпорядження та відчуження.
З висновком слідчого судді щодо способу арешту автомобіля колегія суддів не погоджується та вважає, що вказаний спосіб забезпечення кримінального провадження є неналежним, оскільки в значній мірі обмежує законні права та інтереси осіб та застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна у виді заборони відчуження.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2019 року підлягає скасуванню в частині способу арешту транспортного засобу САЗ 3503, типу САМОСКИД-С, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 .

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_10 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 травня 2019 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000503 скасувати в частині способу арешту транспортного засобу САЗ 3503, типу САМОСКИД- НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , застосувавши заборону його відчуження.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді