КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6128/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 181, 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з доповненнями останнього до його апеляційної скарги, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 і продовжено строк тримання під домашнім арештом до 16 грудня 2019 року, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а з урахуванням ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працює, є засновником ТОВ «Трансфлот» і ГО «Український центр стратегій та розвитку», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під цілодобовим домашнім арештом слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і які на момент розгляду клопотання про продовження строку цілодобового домашнього арешту не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_8 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. На думку апелянта, підозра у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України, є необґрунтованою. Крім того, захисник зазначає, що повідомлення про підозру не містить посилання на докази, якими підтверджуються обставини, зазначені слідчим, а також не містить підпису, що підозрюваний ознайомлений з правами та отримав повідомлення про підозру. При цьому автор апеляції вказує, що у повідомленні про підозру невірно вказано місце проживання підозрюваного ОСОБА_9 . Також апелянт стверджує, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні.

Далі в апеляційній скарзі захисник звертає увагу на незадовільний стан здоров`я підозрюваного і доводить до відому, що ОСОБА_9 раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, займається підприємницькою діяльністю, а також на утриманні останнього перебувають дружина та троє малолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Так, апелянт стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України, є необґрунтованою. Крім того, автор апеляції вважає безпідставними ствердження прокурора про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. На думку захисника, під час розгляду клопотання слідчим суддею належним чином не було враховано, що ОСОБА_9 раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, а також на його утриманні перебувають дружина та троє малолітніх дітей.

06 листопада 2019 року до Київського апеляційного суду від захисника ОСОБА_12 надійшли доповнення до його апеляційної скарги, в яких останній звертає увагу, що 31 жовтня 2019 року постановою прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 було закрито кримінальне провадження № 0007004, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2019 року, в частині підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_13 складу вказаного кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який не заперечував проти часткового задоволення апеляційних скарг, а саме просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з доповненнями останнього до його апеляційної скарги, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні ГУ НП в місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0007004, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України.

21 серпня 2019 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

22 серпня 2019 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 гривень. Після внесення застави ОСОБА_9 було звільнено з-під варти.

16 вересня 2019 року ОСОБА_9 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України.

09 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід із застави на цілодобовий домашній арешт, строком до 21 жовтня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до чотирьох місяців.

17 жовтня 2019 року (датоване 16 жовтня 2019 року) прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та розшукових дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України, заявлені під час застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

18 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зазначене клопотання прокурора було задоволено та підозрюваному ОСОБА_9 продовжено строк тримання під домашнім арештом до 16 грудня 2019 року, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під цілодобовим домашнім арештом слідчим суддею було з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам захисників, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які у значній кількості приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_9 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням сторони захисту, дійшов правильного висновкупро їх наявність, однак при цьому не врахував той факт, що від часу застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту було проведено у кримінальному провадженні значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а підозрюваний не порушив жодного із обов`язків, які на нього були покладені, що свідчить про значну мінімізацію ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.

До того ж, 31 жовтня 2019 року постановою прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 було закрито кримінальне провадження № 0007004, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2019 року, в частині підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 7 ч. 2 ст. 115 КК України, у зв`язку з тим, що органами досудового розслідування була встановлена відсутність в діях ОСОБА_13 складу вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, сам підозрюваний запевнив, що він буде всіляко сприяти якнайшвидшому розслідуванню даного провадження та виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а застосований щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту фактично позбавляє його можливості приділяти належну увагу своїм близьким.

Таким чином, як встановила колегія суддів, надані прокурором докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на викладене, а також враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , його вік, стан здоров`я та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає можливим застосувати щодо ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід. Зокрема, колегія суддів приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою, як вважає колегія суддів, на підозрюваного необхідно покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з доповненнями останнього до його апеляційної скарги, підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з доповненнями останнього до його апеляційної скарги, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 і продовжено строк тримання під домашнім арештом до 16 грудня 2019 року, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а з урахуванням ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому до 16 грудня 2019 року включно залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на ОСОБА_9 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчих у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 16 грудня 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , а її безпосереднє виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування ОСОБА_9 під домашнім арештом.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4