17.07.2019 ЄУН 331/3156/18
Провадження №1-кп/331/114/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«17» липня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000290 від 03.02.2018 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб обґрунтоване тим, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки ризики переховування від суду або вчинення іншого злочину не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики нічим не підтверджені та необґрунтовані, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 22.07.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду даного питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень, а також правопорушення проти власності, судимості за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, ніде не працює, законного джерела доходів не має, не одружений, дітей на утриманні не має. По даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, з місця вчинення злочину зник, його місце перебування було встановлено працівниками поліції в ході здійснення оперативних заходів, тому суд вважає цілком доведеним ризик того, що він може переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2018 року відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2018 року вказану ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Після постановлення вказаної ухвали та на момент надходження даного обвинувального акту до суду обвинувачений ОСОБА_4 в судові засідання, призначені на 18.05.2018 року, 10.07.2018 року, 31.07.2018 року, 31.08.2018 року, 24.09.2018 року не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомляв, у зв`язку з чим ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року останнього оголошено у розшук.

Вказані обставини підтверджують те, що ОСОБА_4 порушив умови раніше обраного запобіжного заходу, що підтверджує існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинення ним спроб в подальшому переховуватись від суду.
Приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились.
Керуючись ст. ст. 183, 331, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб до 15 вересня 2019 року включно в Запорізькому слідчому ізоляторі.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятора за місцем утримання обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1