Справа № 569/540/19
УХВАЛА

25 вересня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 27 травня 2019 року про закриття кримінального провадження за ст.356 КК України,

в с т а н о в и в:
До слідчого судді Рівненського міського суду звернулась із скаргою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , в якій просила скасувати постанову слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 27 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002725 від 09.05.2018 року за ст. 356 КК України.
В обґрунтування скарги вказує, що слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002725 за ст.356 КК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст.219 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України. З даною постановою не згідна та просить її скасувати. Вказала, що по справі потерпілим є її неповнолітній син, який після смерті свого батька ОСОБА_6 08.03.2018 року прийняв спадщину 21.03.2018 року. В спадщину увійшло ряд майна, зокрема квартира, в якій залишився проживати друг покійного. Доступ до майна та самої квартири вона не мала, тому звернулась в поліцію із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.356, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.289 КК України. Окрім того,звернулась в суд із цивільними позовами в інтересах неповнолітнього сина на захист його порушених майнових прав. Однак слідчою в порушення вимог КПК не допитано по кримінальному провадженню свідків за ст.356 КК України самоправство, заходи по місцезнаходженню спірного майна, зокрема автомобілів, не вчинені. Закриваючи провадження слідча жодних слідчих дій не провела та керувалась ст.219 КПК України, зазначивши що минуло 12 місяців з моменту внесення відомостей в ЄРДР до повідомлення особі про підозру. Слідчою не вчинено жодної слідчої дії, направленої на всебічне, повне та неупереджене встановлення події та обставин кримінального правопорушення. Окрім того, оскільки відомості за ст. 356 КК України внесені до ЄРДР 09.05.2018 року, в подальшому 26.11.2018 року внесені відомості за ч.1 ст.289, ст.357 КК України, які 27.11.2018 об`єднані в одне провадженні № 0002725, встановлені ст. 219 КПК України строки досудового розслідування не закінчились.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги у її відсутності.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином.
Згідно ч.3 ст.306 КПК України, їхня неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та матеріалів кримінального провадження, долученого до скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження за № 0002725 від 09.05.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.2 ст. 289 КК України.
За постановою слідчого СВ Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 27 травня 2019 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0002725 від 09.05.2018 року за ст. 356 КК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Як зазначила у скарзі ОСОБА_3 , слідчим не виконано ряд слідчих дій щодо допиту свідків, зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших осіб у кримінальному провадженні, заходи по місцезнаходженню спірного майна, зокрема автомобілів, не вчинені.
Згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
При цьому, згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.
Так, з матеріалів кримінального провадження слідує, що на час винесення оскарженої постанови слідчим не було проведено всіх слідчих дій, про що обґрунтовано зазначає представник потерпілого у своїй скарзі.

З ч. 1 ст. 40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 27 травня 2019 року про закриття кримінального провадження за ст.356 КК України - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 27 травня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002725 від 09.05.2018 року за ст. 356 КК України скасувати.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий судя
Рівненського міського суду ОСОБА_1