Провадження № 1-кп/932/740/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001987, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.06.2000 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ст. ст. 101 ч. 3, 140 ч. 3, 140 ч. 2, 145 ч. 2, 145 ч. 1, 193 ч. 3, 215-3 ч. 2, 42, 43 КК України до 9 років позбавлення волі;

- 21.09.2004 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 02.12.2004 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився по відбуттю покарання;

- 12.04.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 30.03.2012 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців;

-12.04.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. 06.04.2012 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців;

-18.07.2013 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

23.10.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

-14.05.2014 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.10.2013 року виконувати самостійно. За вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.09.2014 року, вирок змінено, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

-23.08.2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

-29.08.2019 року Дніпропетровською місцевою прокуратурою №2 направлено обвинувальний акт до суду за ч.2 ст.185 КК України,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2019 року приблизно о 05 год. 40 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні розважального закладу «Махно Паб», розташованого по вул.Магдебурського права, буд.4а в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, підійшов до столику, який знаходиться в розважальному закладі «Махно Паб, розташованого за вищевказаною адресою, й скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, повторно, із сумки ОСОБА_6 таємно викрав гаманець, що матеріальної цінності для неї не становить, з грошовими коштами у розмірі 2 131 грн., таким чином таємно викрав їх та з метою доведення злочинного умислу до кінця, утримуючи при собі майно потерпілої, вийшов з розважального закладу «Махно Паб».

В цей час злочинні дії ОСОБА_5 були помічені свідками та потерпілої ОСОБА_6 які наздогнали ОСОБА_5 за межами розважального закладу «Махно Паб» по вул.Магдебурського права, біля будинку №4а в м.Дніпро, з вимогою віддати таємно викрадене майно потерпілої.

Після цього, ОСОБА_5 , не отримавши реальної можливості користування та розпорядження гаманцем, що матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_6 не становить, з її грошовими коштами у розмірі 2 131 грн., усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними, реалізуючи умисел спрямований на відкрите, повторне, викрадення зазначеного майна, бажаючи відкрито ним заволодіти і уникнути затримання, спробував зникнути, утримуючи при собі вищевказаний гаманець з грошовими коштами, однак був затриманий свідком та потерпілою ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав за необхідним для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчень з причин, які не залежали від його волі.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та на поставлені питання пояснив, що 08 вересня 2019 року приблизно о 05 год. 40 хв. перебуваючи в приміщенні закладу «Махно Паб», на столику побачив гаманець й вирішив ним таємно заволодіти. За цим столиком знаходився його знайомий, але про свій намір викрасти чуже майно, він не повідомляв. Далі, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столику даний гаманець й одразу направився до виходу із закладу. Під час руху відкрив гаманець, забрав грошові кошти, які поклав до кишені, а гаманець утримував в руках. Пройшовши декілька метрів, почув жіночий крик «Зупинитись», а потім до нього підійшла потерпіла й на її вимогу він повернув лише гаманець, а грошові кошти залишив собі, й знову пішов далі. Після чого одразу почув крики «Зупинитись», але він йшов далі. Розумів, що його дії для потерпілої є очевидними, але незважаючи на це, утримував при собі викрадене, все ж таки хотів зникнути з місця злочину. Але його наздогнала потерпіла з раніше незнайомими чоловіками. Потім згодом приїхали працівники поліції, які вилучили викрадені речі.

В скоєному щиросердно покаявся.
В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного примусу з боку працівників поліції до нього не застосовувалися.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 08.09.2019 року приблизно о 05 год. 40 хв., вона знаходилась разом зі своїми приятелями за столиком в приміщенні розважального закладу «Махно Паб», розташованого по вул.Магдебурського права, буд.4а в м.Дніпро. Коли вона пішла до туалету, її сумка, в якій був гаманець з грошовими коштами, знаходився на столику. Повернувшись, вирішила покурити й коли відкрила сумку, то виявила відсутність свого гаманця. Відразу вийшла на вулицю до приятелів, які в цей час знаходились біля приміщення закладу та палили, й повідомила про крадіжку. Хлопці відразу вказали на чоловіка, який щойно вийшов із закладу і направився в напрямку «Менора» по вул.Магдебурського права. Вона відразу стала кричати «зупинитись» цьому чоловіку, як потім було встановлено ОСОБА_5 , але останній почувши її вимогу, став тікати. Вона разом із приятелями наздогнала ОСОБА_5 , й той на її вимогу повернув гаманець та направився швидко в напрямку вулиці Барикадної. Перевірив свій гаманець, виявила відсутність грошових коштів в сумі 2 131 грн., й знову окрикнула ОСОБА_5 , але той продовжив тікати. Вона та її приятелі побігли за ОСОБА_5 , зупинили його та викликали працівників поліції, які по приїзду вилучили у ОСОБА_5 викрадені речі.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Протоколом огляду від 08.09.2019 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянута ділянка місцевості, розташована біля будинку №11 по вул.Барикадній в м.Дніпро, де виявлено чорний гаманець без надписів та маркувань, маючий форму прямокутника, з двома кнопками. В ході огляду даного гаманця виявлено фотокартки, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , картка «Монобанк», картка «Приватбанк», картки магазинів та закладів ( а.с.8-12). Дані речі були визнані речовими доказами ( а.с.30) повернуті потерпілій ОСОБА_6 ( а.с.31).

Протоколом огляду від 08.09.2019 року з фототаблицею, згідно до якого на ділянці місцевості, розташованій біля будинку №11 по вул.Барикадній в м.Дніпро, в тому числі, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2 131 грн., купюрами номіналом по 1 гривні в кількості 5-ти. шт., 2 гривні в кількості 3-х шт., 5 гривень в кількості 2-х шт., 10 гривень в кількості 1-ї шт., 100 гривень в кількості 1-ї шт., 500 гривень в кількості 4-х шт. Дані грошові кошти були визнані речовими доказами й повернуті потерпілій ОСОБА_6 (а.с.13-20, 28-29).

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував свою причетність у закінченому замаху на відкрите заволодіння майна потерпілої ОСОБА_6 й послідовно та детально розповів про обставини його вчинення.
Суд вважає, що дані свідчення обвинуваченого про обставини скоєння даного злочину, про місце, спосіб його вчинення, механізм, відповідають дійсності та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та показаннями допитаної у суді потерпілої ОСОБА_6 .
При цьому, без огляду на дану позицію обвинуваченого, його провина повністю доведена під час судового розгляду вищезазначеними доказами.
Суд вважає, що аналіз викладених показів потерпілої, обвинуваченого, характер їх дій, свідчить про те, що ОСОБА_5 зрозумівши, що його дії по заволодінню чужим майном, викриті потерпілою, і саме бажаючи утримати це майно, почав тікати з місця вчинення злочину, свідчить про те, що дії обвинуваченого розпочаті як крадіжка, та продовжені саме з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_6 містять ознаки відкритого викрадення чужого майна, тобто грабежу.
Однак, ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити та розпорядитися викраденим майном, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий, й чого не заперечували як обвинувачений, так і потерпіла.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, тобто висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349, 368, 370-371, 373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_8 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 08 вересня 2019 року.

Речові докази грошові кошти в розмірі 2 131 грн., гаманець чорного кольору із пластиковими картками та посвідченням водія (а.с.28,30) - вважати повернутими власнику потерпілій ОСОБА_6 (а.с.29,31).

Речовий доказ диск із відеоматеріалами (а.с.26) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1