Справа № 473/4900/19
Номер провадження 1-в/473/346/2019

УХВАЛА
Іменем України

"05" грудня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого 12.07.2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі; зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 27.07.2016 року по 30.11.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)», звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього пільги, передбаченої ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи через адміністрацію ВК №72, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, тому із врахуванням позицій учасників процесу та положень ч.5 ст.539 КПК України судовий розгляд відбувся у відсутності засудженого.

Прокурор та представник Державної установи «Вознесенської ВК №72» не заперечували проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання. Так, представник Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)» зазначив, що засуджений: характеризується позитивно, довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, а тому адміністрація колонії вважає, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом було встановлено наступне.

ОСОБА_5 був засуджений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 12.07.2017 року за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі; засудженому зараховано на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 27.07.2016 року по 30.11.2017 року.

Згідно із характеристикою від 18.11.2019 року, наданою адміністрацією ВК №72, початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 27.07.2016 року, закінчення строку відбуття покарання 24.03.2022 року. В характеристиці вказано, що характеризується засуджений ОСОБА_5 позитивно, має 5 заохочень, 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. У відношенні до працівників адміністрації ввічливий, тактовний. Завжди вчасно та якісно виконує поставлені йому задачі. За власної ініціативи залучаться до робіт у їдальні установи, за що і отримує заохочення. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі «Творчість». У скоєному злочині розкаюється; з рідними спілкується шляхом листування та побачень, отримує від них передачі.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання має 5 заохочень, 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.

Вирішуючи заяву засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом і за клопотанням засудженого.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із матеріалів особової справи та матеріалів провадження, пояснень, наданих представником ВК №72, - засудженийОСОБА_5 залучався до суспільно-корисних робіт, до ремонтних робіт в їдальні, за що весь час заохочувався (про що свідчать подання про його заохочення та відповідні накази про заохочення). Засуджений не має жодного непогашеного стягнення, що теж вказує на позитивні зміни в особистості.

Щодо відсутності доказів офіційного працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , то досліджені матеріали та пояснення представника вказують на те, що така ситуація не є наслідком дій самого засудженого чи ухилення його від праці, тоді як відповідно до п.18 Рекомендації Rec (2003) 22 Комітету міністрів Ради Європи "Про умовно-дострокове звільнення", яка прийнята 24.09.2003 року на 853 засіданні Кабінету Міністрів - критерії, яким повинен відповідати засуджений, щоб його звільнили умовно-достроково, повинні бути очевидними і ясними. Також вони повинні бути реалістичні, тобто враховувати особистість ув`язненого, соціальну та економічну ситуацію і доступність програм ресоціалізації.

Загалом за весь період покарання засуджений ОСОБА_5 працював, що підтверджено матеріалами справи, стягнення погашено у встановленому законом порядку, характеризується позитивно, має заохочення; приймав участь у диференційованій програмі, має зв`язки із рідними, відбув більше 2/3 призначеного судом строку покарання, тому до останнього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 2 (два) роки 03 (три) місяці 19 (дев`ятнадцять) днів невідбутого строку покарання, призначеного йому на підставі вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.07.2017 року.

Копію ухвали вручити засудженому під розписку, роз`яснивши йому, що згідно із ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1