ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 766/5790/19
Провадження № 11-сс/819/322/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000108 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.05.2019 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке є власністю підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Amarok» , д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що вона є необґрунтованою та слідчим суддею не встановлено підстав для арешту майна, що є порушенням норм кримінального процесуального кодексу України, т.я. підозра ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України є необґрунтованою, що є підставою для відмови у накладенні арешту на майно. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08.05.2019 року про арешт майна.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, думку адвоката, який підтримав апеляційну скаргу, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що закріплені у частині третій статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних обставин.

Так із клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_8 20.03.2019 року було повідомлено про підозру в межах кримінального провадження № 0000108, яке згідно постанови слідчого від 20.03.2019 року було виділено з кримінального провадження № 0000466, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, санкція якої передбачає обов`язкову конфіскацію майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні передбаченого ст.307ч.2 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 20.03.2019 року за місцем проживання ОСОБА_8 де були вилучені наркотичні засоби та грошові кошти; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили факт виготовлення та збуту ОСОБА_8 наркотичних засобів; висновком експерта № 512-НР від 21.03.2019 року відповідно до якого вилучені при обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом концентрат макової соломки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про необґрунтованість підозри є безпідставними та такими, що протирічать матеріалам кримінального провадження.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно прийшов до висновку про те що враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, з метою додержання дієвості кримінального провадження, забезпечення збереження майна та заборони його використання та розпорядження ним, попередження його зникненню, втраті або пошкодженню, а також з метою збереження даного майна, є передбачені кримінальним процесуальним кодексом України підстави для арешту майна.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 8 травня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке є власністю підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Amarok», д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися вказаним майном без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2