Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Справа № 608/589/19
Номер провадження1-кс/608/539/2019

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

начальника СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5

представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000160 від 23 березня 2019 року,--

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_7 звернувся в суд в інтересах ОСОБА_6 з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000160 від 23 березня 2019 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В клопотанні він вказав, що ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду від 26 березня 2019 року по вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 , який на правах власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , с. Кальне Козівського району Тернопільської області, та яким на момент ДТП керував ОСОБА_9 , який є учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно довіреності НМЕ 985570, виданої 04.08.2017 року, ОСОБА_8 продала належний їй автомобіль марки ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , яка проживає в с. Кальне Козівського району Тернопільської області. Згідно довіреності НМТ 456059, ОСОБА_10 від імені ОСОБА_8 , продала автомобіль марки ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , жителю с. Перемилів Гусятинського району. ОСОБА_9 придбав автомобіль марки ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 у ОСОБА_6 , однак на даний час перший ним володіє на правах користування, оскільки ще не провів процедуру перереєстрації автомобіля на себе.

Адвокат ОСОБА_7 просить скасувати арешт на автомобіль марки ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 , який на правах користування належить ОСОБА_6 , посилаючись на те, що усі необхідні технічні експертизи проведено.

В судовому засіданні представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 , начальник СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , слідчий СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 клопотання заперечують, посилаючись на те, що досудове слідство в кримінальному провадженні ще не закінчено, а тому, незважаючи на те, що технічні експертизи цього автомобіля проведені, однак ще не проведений слідчий експеримент, а за результатами слідчого експерименту в подальшому може виникнути потреба в проведенні додаткових експертних досліджень.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом встановлено, що 26 березня 2019 року слідчим суддею Чортківського районного суду Тернопільської області постановлено ухвалу, якою накладено арешт на на автомобіль марки ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 , який на правах власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , с. Кальне Козівського району Тернопільської області, та яким на момент ДТП керував ОСОБА_9 , який є учасником дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Доказу завершення провадження, його закриття або передання обвинувального акту для його розгляду слідчому судді не надано.
Згідно зі статтею 3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Однак, слідчим та стороною захисту не надано суду доказу згоди прокурора на повернення речового доказу, використання якого в якості речового доказу в процесуальній діяльності вирішується саме ним.
Отже, слідчий не уповноважений кримінальним процесуальним законом на розпорядження правами, що належать прокурору.
За правилами статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В ухвалі від 26 березня 2019 року вказано, що арешт на автомобіль накладається з метою збереження речового доказу. Збереження речових доказів здійснюється до ухвалення остаточного процесуального рішення у відповідному кримінальному провадженні або до часу відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.
Безпосереднє дослідження доказів та надання їм правової оцінки на стадії судового розгляду здійснюється судом, який розглядає кримінальне провадження по його суті.
В статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обґрунтованість арешту сторони не оспорювали, потреба в арешті речового доказу на даний час не відпала, оскільки прокурором не надано згоду слідчому на відмову від його права на складання обвинувального акту.
Отже, судом раніше встановлено, що арешт на спірний автомобіль накладено обґрунтовано; автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
До завершення розгляду кримінального провадження по його суті все ще зберігається необхідність здійснити процесуальні дії з відповідним речовим доказом.
Таким чином, перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного автомобіля здійснено без правових підстав. При цьому арешт речового доказу здійснено саме для мети забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.
Тому, будь-якого неправомірного втручання у права, передбачені в статті 1 Протоколу Першого Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод не здійснюється, оскільки було здійснено арешт речового доказу, що є безпосереднім засобом вчинення кримінального правопорушення, відповідні дії здійснено на основі положення кримінального-процесуального закону, такі дії мають легітимну мету, що виправдана інтересами досудового слідства, а тому здійснюються в інтересах суспільства.
Європейський суд з прав людини вказав, що елементом, передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі «Бентем проти Нідерландів» від 23 жовтня 1985 року, заява № 8848/80, п. 32).
В пункті 3 статті 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Отже, перед судом не доведено, що потреба у вказаному речовому доказі остаточно відпала.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відхилити за безпідставністю клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту автомобіля марки ВАЗ-2115, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на правах користування належить ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 17-й годині 45 хвилин 15 липня 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1