Єдиний унікальний номер 205/7303/19
Провадження №1-кс/205/2184/19

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002659 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
23 серпня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002659 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України про арешт майна.

У своєму клопотанні слідчий, посилаючись на викладені обставини, просить накласти арешт на предмети, які виявлені та вилучені в ході огляду приміщення за адресою: м. Дніпро, вул.. Велика Діївська, буд.№40:

- системний блок «Hynday» серійний номер НУ;

- флеш-носій «Kingstone» червоного кольору;

- сканер «Symcode» серійний номер 95;

- сканер «Symcode» серійний номер 7;

- системний блок «HP» серійний номер CZC91665BTM;

- флеш-носій «Kingstone» чорного кольору;

- системний блок «Hynday» серійний номер 4514;

- флеш-носій «Арасег» чорного кольору;

- системний блок «Dell» серійний номер 3;

- флеш-носій «Kingstone» DT50;

- системний блок «Dell» серійний номер 9;

- флеш-носій «Kingstone»;

- сканер «NTE4MM серійний номер cfnl5110233;

- сканер Minjie серійний номер 4;

- системний блок «HP» серійний номер CZC9448BZR; флеш-носій «Trancend»;

- сканер «NTE4MM серійний номер 16020168;

- системний блок «HP» серійний номер CZC9377029; флеш-носій «Trancend»;

- сканер «Symcode» серійний номер 94;

- системний блок «HP» серійний номер CZC914C41 ;

- флеш-носій «SP»;

- сканер «Symcode» серійний номер 92;

- системний блок «НР» серійний номер CZC84979CT;

- флеш-носій «Toshiba»;

- сканер Minjie серійний номер 0;

- системний блок «НР» серійний номер 488546-045;

- флеш-носій «Trancend»

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділу Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0002659 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Слідчий зазначає у клопотанні, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 22 серпня 2019 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що в нежитловому приміщенні під брендом «Лото-золото», яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40, незаконно надаються послуги у сфері грального бізнесу.

Виїздом на місце було допитано в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які повідомили, що являються членами ГО «Рух Вільна Доля» та у них з`явилась інформація про те, що у закладі під вивіскою «Лото-золото» незаконно надають послуги у сфері грального бізнесу..

В якості свідка допитано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також являється членом ГО «Рух Вільна доля», який повідомив, що 22.08.2019 року зайшов в приміщення закладу під вивіскою «Лото-золото», за адресою м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40, з боку «Трофимівського ринку», де передав касиру 50 грн., під приводом ігри у гральні автомати. Касир видала йому чек зі штрих-кодом, після сканування якого спеціальним приладом, яким обладнано ігрове місце запустилась гра суть якої полягає у співпадінні відповідних символів у лінію, після того, як свідок ОСОБА_9 розіграв гроші його товариш викликав поліцію.

На першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , у нежитловому приміщенні №38 із окремим входом на вулицю із наявною вивіскою «Лото-золото», було виявлено функціонуючий заклад. В закладі знаходився ОСОБА_10 , який представився представником орендаря даного приміщення та надав ксерокопії які містили інформацію стосовно оренди приміщення, довіреності на представництво інтересів ТОВ «Ламторг», які не містили жодних ознак офіційних документів. Таким чином виникли підстави вважати, що у закладі під вивіскою «Лото-золото», за адресою м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 40 нежитлове приміщення 38 даються послуги у сфері грального бізнесу, де облаштовані комп`ютери, для надання можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах, в електронному віртуальному) казино, що є порушенням ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Постановою слідчого СВ Новокдацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.08.2019 року вищевказані вилучені речі, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0002569 від 16.08.2019 року.

На розгляд клопотання ані слідчий, ані прокурор не з`явились. Про причини неявки не повідомили.

Згідно із ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя виходить із наступного.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст.. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись також під час обшуку, огляду.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається з матеріалів клопотання, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено у ході огляду розважального закладу, при цьому слідчим не надано доказів на підтвердження того, що огляд проведено відповідно до чинного законодавства на підставі судового рішення про надання відповідного дозволу.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002659 від 16.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України про арешт майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1