Справа № 457/805/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/584/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу начальника Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 19 липня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:
цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, з 22:30 год. 19 липня 2019 року до 22:30 год. 16 вересня 2019 року.
На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 певні обов`язки.
ОСОБА_7 органом досудового слідства підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 18 липня 2019 року).
В апеляційній скарзі прокурор покликається на те, що слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні, оскільки знає її місце проживання.

Наголошує, що зазначені ризики також підтверджуються тим, що ОСОБА_7 неодружений, не працює, як наслідок, у нього відсутні кошти для проживання, що дає підстави вважати, що він і надалі продовжуватиме злочинну діяльність. Вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею не надано оцінку тому, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім цього акцентує, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Вважає, що враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, найбільш необхідним і достатнім запобіжним заходом при вказаних у клопотанні обставинах є тримання під вартою, який у повній мірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зазначає, що запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів в тому числі у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 є неможливими, оскільки їх відвернення можливе лише за перебування підозрюваного в умовах ізоляції від суспільства.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 19 липня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та постановити нову ухвалу, якою обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб із визначенням застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши-суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 про її заперечення та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, в ході розгляду клопотання старшого слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , не здобуто належних доказів на підтвердження всіх підстав, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відтак, колегія суддів вважає, що оскільки прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя обґрунтовано частково задоволив клопотання старшого слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та прийшов до вірного висновку про можливість застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обмотивувавши це в своїй ухвалі, з врахуванням вимог ст. 178 КПК України.
На думку колегії суддів, сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, не можуть бути безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, врахувавши тяжкість інкримінованого злочину, особу підозрюваного, підставно, на думку колегії суддів, застосував більш м`який запобіжний захід ніж зазначений у клопотанні старшого слідчого.
Крім цього, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Також, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу начальника Трускавецького відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 19 липня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3