Провадження №: 1-кп/755/122/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальні провадження 0006815, 0007054 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
перекладача: ОСОБА_10
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком не більше двох місяців, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком не більше двох місяців до 03 листопада 2019 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У судовому засіданні судом було постановлено на обговорення питання щодо доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 строку обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні прокурор зазначив про доцільність продовження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 , строку обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказавши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують, розгляд провадження не закінчено, обвинувачені можуть ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема, офіційно ніде не працюють, не мають постійного джерела прибутку, обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, що може свідчити про його наміри переховуватись від суду, схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень, крім того, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні умисного злочину з корисливим мотивом, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, тому з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини, регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.
Захисник ОСОБА_9 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки наведені прокурором ризики є необґрунтованими та не підтвердженими, ОСОБА_4 має проблеми зі здоров`ям, просив змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Захисник ОСОБА_7 , щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , поклалася на розсуд суду. Обвинувачений ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_8 , щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 не запечував.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Заслухавши учасників кримінально провадження, суд приходить до наступного.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробі обвинувачених переховуватися від суду, впливати на потерпілого.
Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , суд, виходить із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування обвинувачених від суду, оскільки будучи обізнаними про можливу міру покарання, яка загрожує їм у разі засудження, можуть переховуватися від суду, а також обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, на даний час не в повній мірі дослідженні всі докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, суд, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у разі визнання їх винними у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також на конкретні обставини кримінального провадження, їх особи та схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2. ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про продовження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 грудня 2019 року включно.
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 грудня 2019 року включно.
Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів -до 20 грудня 2019 року включно.
Зобов`язати ОСОБА_5 :
-не залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 у період часу з 22 год по 06 год;
- з`являтися за кожною вимогою до суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: