печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю ОСОБА_3 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В :
08.05.2019 року прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «BMW», модель 730D, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою збереження речового доказу, а також конфіскації майна, як виду покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 22.01.2018 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені службові особи ДФС України, зловживаючи службовим становищем, сприяють діяльності злочинної організації, яка полягає у вчинені дій, що спрямовані на приховання та маскування незаконного походження майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, чи володіння ним, прав на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення), а так само набуття, володіння та використання іншого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , затримано 21 березня 2019 року за підозрою вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України, за які обвинувальним вироком суду може бути застосовано покарання у виді конфіскації майна. 22 березня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Згідно інформації Головного сервісного центру МВС України та ГУ БКОЗ СБ України, підозрюваний ОСОБА_5 користується транспортним засобом марки «BMW», модель 730D, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний транспортний засіб є матеріальним об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також набутий кримінально - протиправним шляхом та відповідає критеріям речового доказу, регламентованим ст. 98 КПК України. Постановою прокурора у даному кримінальному провадженні від 21.03.2019 транспортний засіб ««BMW», модель 730D, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом. Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Згідно з ч. 3 ст. 170 КК України - арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного/ обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, і перебувають у нього або інших осіб фізичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Також, ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, з урахуванням викладених обставин, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб марки ««BMW», модель 730D, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речового доказу, а також конфіскації майна, як виду покарання, існують передбачені Законом підстави для арешту зазначеного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW», модель 730D, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони відчуження вказаного рухомого майна. Ухвала про арешт майна негайно виконується прокурора. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1