ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/379/19
Провадження №1-кп/477/130/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000037 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, без дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-22 грудня 2003 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 304, із застосуванням ст. 69 та ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-18 квітня 2011 року Ленінським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі,
-17 грудня 2015 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі,
-02 лютого 2016 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів з попереднім вироком від 17 грудня 2015 року, до остаточного покарання у виді 3-х років та 6-ти місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 05 грудня 2018 року,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_6 (не з`явився),

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2019 року, приблизно о 16:30, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів проти власності, перебуваючи на території садівничого товариства Інгул поблизу с. Зайчівське Вітовського району Миколаївської області, діючи повторно, по раптово виниклому умислу, направленому на крадіжку чужого майна, переліз через паркан на територію подвір`я садівничого будинку АДРЕСА_2 цього товариства, де проник через двері до господарчої будівлі, звідки таємно, користуючись відсутністю власника, викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме:
- будівельний фен марки Waller вартістю 800 грн.,
- електричний лобзик марки ИЖ эл.-750 вартістю 1200 грн,
- перфоратор марки Зеніт вартістю 800 грн,
- електричну дріль марки Інтерскол вартістю 800 грн,
- електричний рубанок марки Р2-82 вартістю 1500 грн,
- бензопилу марки Раrtner 350 вартістю 3000 грн,
- електропилу марки Win Tech вартістю 2000 грн,
- електроперфоратор марки ИЖ-ПВ-1020 вартістю 1500 грн.
- зварювальний апарат марки Урал електро ЄСА-160К вартістю 2000 грн,
- зварювальний апарат в прозорому пластиковому корпусі (без назви) вартістю 2000 грн,
- шліфувальну машинку марки МШУ-М-150 вартістю 900 грн,
- електродвигун вартістю 1200 грн,
- електричну дріль марки Boch вартістю 1500 грн.
Забравши викрадене майно він завантажив його на будівельну тачку, вартістю 2500 грн, яку віднайшов на території тієї ж дачної ділянки, і зник з місця вчинення чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 21700 грн.
За вчинення цих дій передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, своїми показами підтвердив зазначені обставини. Пояснив, що 17 січня 2019 року він йшов через територію садівничого товариства Інгул, яке розташовувалося поблизу
с. Зайчівське Вітовського району Миколаївської області, де побачив, що сніг на землі поблизу однієї із ділянок не затоптаний, що могло свідчити про відсутність господарів чи власників. Тому він вирішив проникнути туд щоб знайти та викрасти якесь майно. Перелізши через паркан він побачив, що в дверях господарчої будівлі мається ключ, за його допомогою він відкрив двері і викрав з будівлі різний будівельно-електричний інструмент. Підтвердив викрадення майна згідно предя`вленого йому обвинувачення. Його він склав на будівельну тачку, яку знайшов неподалік будівлі і відвіз додому в м. Миколаїв. Частину з викраденого майна він здав до ломбарду, а частину залишив у себе, а потім видав співробітникам поліції, коли вони приїхали до нього. Вказав, що вимушено вчинив крадіжку, оскільки потрібні були кошти на життя, а на роботу його ніхто не брав, бо мав судимість.
Потерпілий до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, в якій також вказав, що претензій до обвинуваченого у нього немає і цивільний позов він не заявляє.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи та пред`явлене йому обвинувачення і відсутні сумніви в добровільності його позиції.
Тому суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
За встановлених у судовому засіданні обставин дії обвинуваченого, які виразилися у таємному повторно викраденні чужого майна з проникненням до іншого приміщення, вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, вчинення злочину не вперше, його характеризуючі дані, тому приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємого злочину з його реальним відбуттям.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази у виді частини знайденого викраденого майна згідно слід зі ст. 100 КПК України передавши потерпілому.
З врахуванням того, що ОСОБА_3 обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні і його розгляд не завершений, то суд не вбачає необхідності обирати йому міру запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за його вчинення у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з моменту його приведення до виконання.
Речові докази у виді зварювального апарату марки Урал електро ЄСА-160К, бензопили марки Раrtner 350, електроперфоратор марки ИЖ-ПВ-1020, шліфувальної машинки марки МШУ-М-150 (болгарку), електродвигун, які передані на зберігання ОСОБА_7 , мешкаючому в СТ Інгул Вітовського району Миколаївської області, - залишити йому як власнику.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 діб з дня проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому, а потерпілому направити поштою не пізніше наступного дня.

Суддя ОСОБА_1