Справа № 520/1168/18
Провадження № 1-кп/520/42/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2019 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження 0003664 від 01.09.2017, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, українець, с середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимий 18.04.2016 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за умисний злочин, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, наданої йому судом довіри не виправдав та в період іспитового строку вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , повторно, 31.08.2017, приблизно о 16.30 год., знаходячись на перехресті вулиць Львівська та Ялинкова у м. Одесі, побачив потерпілого ОСОБА_6 , у якого в руках був мобільний телефон. Маючи корисний умисел, з метою особистої наживи, бажаючи відкрито заволодіти майном потерпілого, визначивши об`єктом посягання майно потерпілого - мобільний телефон, він підійшов до ОСОБА_6 та під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, відкрито заволодів належним ОСОБА_6 мобільним телефоном фірми «Nokia» чорного кольору, вартістю 300 грн. Після чого, утримуючи вказаний мобільний телефон у себе, почав рухатись у невідомому напрямку, не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_6 повернути йому мобільний телефон. ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, причинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму. В подальшому мобільний телефон ОСОБА_6 був виявлений та вилучений у ОСОБА_4 співробітниками поліції.

Наведені навмисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю не визнав та показав, що 31.08.2017 у після обідній час, ближче до вечора, точно він не пам`ятає, біля магазину «Сантім», що розташований на перехресті вулиць Львівська і Макаренка в м.Одесі, між ним та невідомими йому молодими людьми, як він вважає, мажорами, виникла словесна перепалка, під час якої він поводився агресивно, висловлювався в бік опонентів нецензурною лайкою. Продовжуючи лаятися, він пішов вдовж вул.Львівська, де на перехресті вулиць Львівська та Ялинкова побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , в руках якого був мобільний телефон. Він попросив у нього телефон для здійснення дзвінку, але кому, не пам`ятає. Потерпілий передав йому мобільний телефоном фірми «Nokia» чорного кольору. Він, ОСОБА_4 , зателефонував, але телефон потерпілому не повернув та пішов далі у власних справах. Потерпілий звертався до нього з вимогою повернути телефон, але він вимоги потерпілого проігнорував та йшов далі, оскільки був на підпитку, у збудженому після конфлікту стані. Коли він шов, йому на телефон ОСОБА_6 хтось подзвонив з вимогою повернути телефон, і тоді він усвідомив, що не повернув телефон господарю та запропонував зустрітися, щоб повернути телефон. Саме в цей час його затримали поліцейські, якім він зізнався, що в нього є чужий телефон, який потрібно повернути володільцеві.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому злочині, його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Цими ж доказами спростовується версія ОСОБА_4 про те, що він збирався повернути мобільний телефон володільцеві, але не встиг це зробити через затримання поліцейськими.

Так, потерпілий ОСОБА_6 показав в суді, що 31.08.2017, приблизно о 16.30 год., він з товаришами повертався з роботи (прокладка газопроводу вздовж вул.Львівська) до місця відпочинку вагончика, тимчасово встановленого біля перехрестя вулиць Львівська та Ялинкова у м. Одесі, неподалік від магазину «Сантім». Біля вагончика до нього підішли двоє невідомих йому чоловіків, один з яких, як виявилося пізніше - обвинувачений ОСОБА_4 , який попросив у нього телефон для здійснення дзвінка. Він, не підозрюючи небезпеки та омани, передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон фірми «Nokia» чорного кольору. Після здійснення дзвінка ОСОБА_4 не повернув йому телефон та пішов в бік магазину «Сантім». Коли він, ОСОБА_6 , почав вимагати повернути телефон, то ОСОБА_4 в дуже грубій формі, із застосуванням нецензурної лексики, відмовив йому, та зник з його телефоном з поля зору. Тоді він попросив свого знайомого ОСОБА_8 з його телефону подзвонити на викрадений телефон. Один раз крадій відповів, та знов у нецензурній формі відмовив у поверненні телефону. Тоді ОСОБА_8 і ОСОБА_9 пішли в бік, куди видалився ОСОБА_4 , а він залишився у вагончику. Хвилин через тридцять, точно він не пам`ятає, після викрадення мобільного телефону, за ним, ОСОБА_6 , приїхало службове авто поліції, на якому його привезли до відділу поліції, де вже знаходився ОСОБА_4 . В поліції він, ОСОБА_6 , написав заяву про вчинення щодо нього злочину, впізнав у ОСОБА_4 крадія та впізнав свій мобільний телефон, який йому через деякий час повернули на відповідальне зберігання. В завершення потерпілий показав, що на місце події він поліцію не викликав, і яким чином ОСОБА_4 був затриманий, він не знає.

Свідок ОСОБА_8 показав в суді, що 31.08.2017, приблизно о 16.30 год., він разом з потерпілим ОСОБА_6 йшов після роботи до місця відпочинку. На перехресті вулиць Львівська та Ялинкова у м.Одесі він згадав, що забув інструмент та повернувся за ним на робоче місце, а ОСОБА_6 залишився біля їх вагончику. Повертаючись, він побачив, що до ОСОБА_6 підійшли двоє п`яних чоловіків, одному з яких, як потім йому стало відомо - ОСОБА_4 , він віддав свій мобільний телефон. Інший невідомий чоловік впав на землю, оскільки був дуже п`яним. Підстав для хвилювань не було, а тому він зайшов до вагончику, звідки чув, як ОСОБА_6 голосно став просити повернути йому мобільний телефон, але ОСОБА_4 , судячи по наполегливих вимогах ОСОБА_6 , нецензурній лайці ОСОБА_4 в бік ОСОБА_6 , відмовив йому у поверненні телефону. Він, ОСОБА_10 , вийшов з вагончику і ОСОБА_6 повідомив йому, що у нього ОСОБА_4 забрав мобільний телефон. Він, ОСОБА_8 , також кликав ОСОБА_4 повернути телефон, але той відповів нецензурною лайкою та зник з поля зору. Тоді він почав дзвонити на телефон ОСОБА_6 , але на його вимогу повернути телефон володільцеві ОСОБА_4 його знов облаяв та кинув слухавку. В цей час до вагончику підійшли інші працівники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яким вони розповили ситуацію. Він, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_11 пішли в сторону, куди зник крадій. По дорозі він і ОСОБА_11 весь час продовжували телефонувати на номер телефону ОСОБА_6 , але телефон не відповідав. Потім на телефон ОСОБА_11 зателефонували з номеру, що належить ОСОБА_6 , та повідомили у нецензурному вигляді, що не віддадуть телефон. Вони продовжували телефонувати, але телефон не відповідав. Приблизно через хвилин 30 ОСОБА_11 додзвонився але відповів працівник поліції, який запросив їх під`їхати до поліції. Він, ОСОБА_8 , разом з Кикоть поїхали до поліції, де побачили ОСОБА_13 , та вказали на нього, як на крадія. Оскільки вони приїхали без потерпілого ОСОБА_6 , працівник поліції поїхав за ним і привіз його. Зі слів ОСОБА_6 він знає, що той написав заяву на крадія. Також потерпілому був повернутий належний йому телефон.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка старший дільничний інспектор поліції Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 показав, що 31.08.2017 на телефон оператора «102» надійшло повідомлення, що біля магазину «Сантім» на куті вулиць Львівської і Макаренка в м.Одесі відбувається п`яний дебош. Він, разом з патрульним екіпажем виїхали на місце, де неподалік затримали особу, на яку вказували співробітники магазину. Затриманим виявився ОСОБА_4 , який був сильно п`яним і якого доставили в райвідділ. Раптово у нього в кармані зателефонував мобільний телефон. Він, ОСОБА_14 , бачив, як інший співробітник поліції достав з кишені слухавку та відповів. З розговору стало відомо, що цей телефон викрадений, бо особа, яка дзвонила, вимагала повернути телефон. Після чого у відділ поліції були запрошені свідки, потерпілий та викликана СОГ. В завершення свідок показав, що він не приймав участі у слідчих діях, але через відкриті двері чув, бо приміщення маленьке, що ОСОБА_4 не пам`ятав, кому належить телефон.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив, що він разом із ОСОБА_16 були понятими при вилучені у ОСОБА_4 мобільного телефону. Він бачив, як з кишені ОСОБА_4 вилучили мобільний телефон чорного кольору. ОСОБА_4 повідомив, що це не його мобільний телефоні. Цей мобільний телефон запакували в пакет.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується письмовими доказами, безпосередньо дослідженими судом:

-АРМ 102, яким 31.08.2017 зафіксовано виклик поліції до магазину «Сантім», де дві особи у нетверезому стані чіпляються до громадян;

-рапортом патрульного поліцейського від 31.08.2017, який на місці затримав особу, який представився ОСОБА_4 , назвав інші свої анкетні дані, якого доставлено до відділу поліції;

-протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про викрадення його мобільного телефону;
-протоколом огляду місця події згідно якого у ОСОБА_4 виявлено і вилучено мобільний телефон, якій він забрав у ОСОБА_6 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка відкрито викрала його мобільний телефон;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка відкрито викрала мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_6 ;
-протоколом огляду предмету - вилученого у ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події мобільного телефону;
-звітом про незалежну оцінку майна, викраденого у потерпілого, вартість якого з урахуванням зносу складає 300 грн.

-протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 серед представлених варіантів, впізнав свій мобільний телефон;
-витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення тощо.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до п.17 постанови №10 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Обвинувачений заперечив проти визнання допустимим доказом протоколу пред`явлення потерпілому для впізнання мобільного телефону, тому що фактично потерпілому пред`являвся один, а не чотири мобільних телефони. Таке твердження обвинуваченого суд не приймає до уваги, оскільки воно суперечить фактичним обставинам справи. До того ж, ця слідча дія проводилася без участі, на той час підозрюваного ОСОБА_4 , а на паперовому носії протоколу маються зображення чотирьох телефонів, сам протокол підписаний учасниками слідчої дії, у т.ч. понятими, без зауважень.
Органом досудового розслідування в обвинувальному акті, затвердженому прокурором, вказані обставини, що пом`якшують покарання з`явлення із зізнанням і щире каяття ОСОБА_4 . При цьому в обвинувальному акті безпідставно не вказана, як обтяжуюча обставина, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. У судовому засіданні ОСОБА_4 не визнав провини та не розкаявся у вчиненому, негативної оцінки своїй поведінці не надав. Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 суд не враховує обставинами, які пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням і щире каяття, а також обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку органу пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції, без позбавлення або обмеження волі, може становити небезпеку для суспільства.
Тому, за таких обставин, він підлягає кримінальній відповідальності в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Саме такий вид покарання буде достатнім і справедливим для досягнення цілей, зазначених у ст.1 КК України, ст..2 КПК України.
Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, а арештованого майна ст.174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.
Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання, призначене вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.04.2016, а саме дев`ять місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_17 покарання за сукупності вироків - позбавлення волі на строк п`ять років три місяця.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_17 відраховувати з часу його затримання, а саме з 24.01.2018.
В строк відбування покарання ОСОБА_17 зарахувати строк попереднього ув`язнення його під вартою день за день в період з 24.01.2018 по день набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_17 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази у справі, а саме мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, зазначений в постанові слідчого про визнання речовим доказом від 15.09.2017 (а.с.71) та розписці потерпілого ОСОБА_6 (а.с.72), після набрання вироком законної сили вважать повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 04.09.2017 на мобільний телефон «Nokia» чорного кольору (а.с.50) після набрання вироком законної сили скасувати.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1