Справа № 461/7628/19
Провадження №1-кп/461/611/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.10.2019 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарясудових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003334 від 31.07.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,
у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 29.03.2019 року у невстановлений час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання в особистих цілях, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, шляхом вільного доступу, незаконного заволодів паспортом громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 , серія НОМЕР_1 , який у подальшому використав при укладенні кредитного договору №200194352 в приміщенні Львівського відділення №1 АТ «Банк Форвард» від імені ОСОБА_6 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як незаконне заволодіння паспортом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 29.03.2019 року приблизно о 13:00 год., перебуваючи у відділенні АТ «Банк Форвард», що знаходиться на адресою: вул. Валова, 15 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману працівників відділення №1 АТ «Банк Форвард», представившись ОСОБА_6 та, скориставшись паспортом громадянина України, який виданий на ім`я ОСОБА_6 , уклав кредитний договір №200194352 на суму 10 000 гривень від імені ОСОБА_6 . У подальшому вказані кошти ОСОБА_4 витратив на власні потреби, чим спричинив банку АТ «Банк Форвард» матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шайрайством), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

04.10.2019 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003334, з одного боку, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 470, 471, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, і зобов`язується її беззастережно визнати в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.357КК України у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень. У відповідності до положень ст.70 КК України за сукупністюзлочинів шляхом часткового складанняпризначених покарань сторонипогодилися на визначення остаточного покарання ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України, які на підставі ст.12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні злочинів визнав беззастережно. У кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
З огляду на викладене, заслухавши думку учасників процесу про можливість затвердження угоди, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 04.10.2019 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 необхідно затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ у справі, а саме: компакт диск білого кольору, з надписом«Verbatim», типу CD-R, об`ємом 700 МВ залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.314, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.10.2019 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0003334 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.357 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн;

-за ч.1 ст.190 КК Україниу виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ у справі, а саме: компакт диск білого кольору, з надписом«Verbatim», типу CD-R, об`ємом 700 МВ залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1