1-кп/638/353/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопала 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Багратіонівськ, Калінінградської області, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця Військово- юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, що перебував на посаді начальника навчального курсу у званні капітан, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.402 КК України,
23.04.2007 року наказом № 69 заступника Міністра оборони України (по особовому складу) старшого лейтенанта ОСОБА_5 призначено на посаду курсового офіцера навчального курсу військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого.
29.05.2007 року наказом № 63 начальника військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого (по стройовій частині) старшого лейтенанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу факультету, всі види забезпечення, справи та посаду курсового офіцера навчального курсу військово-юридичного факультету прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.
30.09.2014 року наказом № 130 першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) капітана ОСОБА_5 призначено на посаду начальника навчального курсу військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого.
26.06.2017 року наказом № 85 першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) капітана ОСОБА_5 , начальника навчального курсу військово-юридичного факультету ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнили від займаної посади та призначили командиром танкової роти танкового батальйону НОМЕР_1 окремої танкової бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України у АДРЕСА_2 .
Проходячи військову службу у військово-юридичному факультеті ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ст. ст. 4, 9, 11, 16, 28, 63 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою. Наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, надані командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Згідно ст.30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, ставитися до нього з повагою.
Згідно ст.35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Відповідно до ст.37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
Відповідно до вимог ст. ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів. Командир має право віддавати накази та розпорядження, а підлеглий зобов`язаний їх виконувати сумлінно, точно та у встановлений строк, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 1126-VII, в Україні 17.03.2014 розпочався особливий період.
Незважаючи на вищевикладене, капітан ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої права та обов`язки, передбачені діючим законодавством, свідомо допустив їх порушення за наступних обставин:
26.06.2017 першим заступником Міністра оборони України був виданий наказ № 85 (по особовому складу) відносно капітана ОСОБА_5 , начальника навчального курсу військово-юридичного факультету ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким у зв`язку зі скороченням штатів було звільнено останнього від займаної посади та призначено командиром танкової роти танкового батальйону НОМЕР_1 окремої танкової бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України з місцем дислокації у АДРЕСА_2 .
На підставі вищевказаного наказу 27.06.2017 начальником військово- юридичного факультету ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) виданий наказ №132 щодо надання капітану ОСОБА_5 2 доби з 27 червня по 28 червня 2017 для передачі справ та посади начальнику курсу майору ОСОБА_6 , для забезпечення виконання наказу визначена комісія у складі групи офіцерів факультету.
З метою доведення вказаних наказів, а також здійснення приймання- передачі справ та посади 27.06.2017 у проміжку часу між 09:30 до 10:00, перебуваючи у приміщенні кабінету №509 канцелярії начальника навчального курсу майора ОСОБА_6 , який знаходився на 5 (п`ятому) поверсі за адресою: АДРЕСА_3 у присутності членів комісії було проведено процедуру ознайомлення капітана ОСОБА_5 із наказом №85 від 26.06.2017 першого заступника Міністра оборони України про переведення до іншого місця проходження військової служби та наказом №132 від 27.06.2017 начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого про здачу справ і посади та запропоновано останньому почати процес передачі справ та посади іншому офіцеру факультету.
Проте, всупереч вимогам ст. ст. 4, 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 63 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підпункту 9.1.1. пункту 9.1., підпункту 9.3.1. пункту 9.1. розділу 9 Положення про військове (карабельне) господарство Збройних Сил України відразу після ознайомлення із зазначеним наказом капітан ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, посягаючи на встановлений порядок виконання у військових формуваннях України наказів, які забезпечують необхідні в умовах військової служби відносин підлеглості, порушуючи військову дисципліну, знаючи, що накази начальників, в тому числі командування, зобов`язаний виконати сумлінно, точно та у встановлений строк, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати зазначені вище розпорядження і наказ.
29.06.2017 року начальником військово-юридичного факультету ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) виданий наказ № 133 щодо виключення зі списків особового складу військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_5 та припис про прибуття до іншого місця проходження військової служби.
Для повторного доведення наказу №85 від 26.06.2017 першого заступника Міністра оборони України про переведення до іншого місця проходження військової служби, а також наказу №133 від 29.06.2017 виданого начальником факультету про виключення зі списків особового складу та вручення припису про прибуття до іншого місця проходження військової служби, 29.06.2017 у проміжок часу з 10:00 до 10:30 годині капітана ОСОБА_5 було викликано до кабінету №207, який знаходиться на 2 поверсі будівлі, яка розташована за адресою: вул. Динамівська, 4, м. Харків. Прибувши до вказаного кабінету, капітану ОСОБА_5 , старшим офіцером відділення особового складу капітаном ОСОБА_7 у присутності комісії було оголошено вказані накази та запропоновано отримати припис про прибуття до іншого місця несення військової служби, проте продовжуючи свій злочинний умисел всупереч вимогам ст. ст. 4, 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 63 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України відчуваючи свою безкарність, умисно, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника та отримати припис щодо вибуття до місця дислокації військової частини у АДРЕСА_2 , у подальшому відразу вибув з розташування факультету у невідомому напрямку.
У зв`язку із невідомим місцеперебуванням капітана ОСОБА_5 начальником факультету наказом № 135 від 03.06.2017 були внесені зміни шляхом скасування пункту 1 наказу № 133 про виключення із списків особового складу факультету та вибуття до нового місця служби, як нереалізованого до з`ясування причин відсутності на служби.
04.07.2017 року начальником військово-юридичного факультету після встановлення місцезнаходження капітана ОСОБА_5 повторно видано наказ № 136 щодо виключення зі списків особового складу військово- юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_5 та припис про прибуття до іншого місця проходження військової служби, доведення та вручення яких, було доручено у складі комісії заступнику начальника факультету з особового складу підполковнику ОСОБА_8 у приміщенні військово-медичного клінічного центру Північного регіону, військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , де перебував капітан ОСОБА_5 .
На виконання розпорядження начальника військово-юридичного факультету у складі комісії у проміжок часу з 10:05 до 10:20 04.07.2017 в кабінеті начальника медичної служби у приміщенні на території військової частини НОМЕР_2 (військово-медичний клінічний центр Північного регіону), що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 у присутності комісії із складу офіцерів факультету та двох медичних працівників, заступником начальника факультету з особового складу підполковником ОСОБА_8 повторно доведено капітану ОСОБА_5 наказ №85 від 26.06.2017 першого заступника Міністра оборони України про переведення до іншого місця проходження військової служби, наказ №136 від 04.07.2017 виданого начальником факультету про виключення зі списків особового складу та вручено припис про прибуття до іншого місця проходження військової служби, які були видані уповноваженою особою в межах своїх повноважень із дотриманням належної форми і порядку їх віддання, а також ґрунтувались на законі, та за змістом не суперечать чинному законодавству України, проте всупереч вимогам ст. ст. 4, 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 63 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та невчинення дій щодо його виконання, з метою уникнення проходження військової служби, в котрий раз умисно, відкрито відмовився виконувати зазначені вище розпорядження і наказ та, у подальшому, без поважних причин до нового місця служби не прибув, чим вчинив непокору, тобто - відкриту відмову виконати наказ начальника вчиненої в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.402 КК України, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
28.11.2019 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності адвоката ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 468-472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.
Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.402 КК України.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз?яснені обвинуваченому.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.402 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.
Прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Аналогічну думку висловив захист.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином. Узгоджене угодою про визнання винуватості покарання для обвинуваченого визначене за ч.3 ст.402 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з?ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а також існують фактичні підстави для визнання ним винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних матеріальних та процесуальних підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом?якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, учасником бойових дій.
Обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов, судові витрати та речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 473, 475 КПК України, суд
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: