Провадження №1-кп/761/2169/2019
В И Р О К
іменем України

07 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005547 від 08 червня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, українця, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні сторони надали суду угоду про примирення від 29 липня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , та обвинуваченим ОСОБА_6 , зі змісту якої вбачається, що обвинувачений повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України в обсязі та за обставин, викладених у обвинувальному акті від 26 червня 2019 року, а потерпілий підтверджує, що вказані обставини вчинення кримінального правопорушення відповідають дійсності. Крім того, сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини, те що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та актино сприяв розкриттю злочину та те, що кримінальними правопорушеннями завдано матеріальну шкоду у сумі 5999 грн., яку обвинувачений на момент укладення угоди відшкодував і сторони з цього приводу не мають взаємних претензій. Також сторони під час укладення угоди погодили покарання, у виді штрафу та були ознайомлені з наслідками укладення угоди.

На підставі обвинувального акту та угоди про примирення, судом встановлено, що 08 червня 2019 року приблизно о 01 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебували біля будинку АДРЕСА_3 , де зустріли раніше невідомого ОСОБА_5 , який проходив повз будинок за вищезазначеною адресою. В цей час ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння здалося, що ОСОБА_5 викрав у нього мобільний телефон, в зв`язку з чим між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , з одного боку, та ОСОБА_5 , з іншого, виник конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_5 показати його речі, з метою виявлення викраденого телефону.

В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння майном, яке належить ОСОБА_5 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 розробив злочинний план, який полягав у тому, щоб підійшовши до ОСОБА_5 обшукати особисті речі останнього та заволодіти його мобільним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, близько 01 години 10 хвилин, 08.06.2019 року, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_5 , після чого під приводом пошуку викраденого у ОСОБА_7 мобільного телефону дістав з правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки Samsung моделі A30 IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 5999 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок з сім-картками оператора Vodafone та оператора Київстар, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, тобто відкрито заволодів ними, після чого, не реагуючи на вимоги потерплого ОСОБА_10 припинити протиправні дії та повернути викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5999 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити для обвинуваченого ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 наполягали на затвердженні угоди про примирення .

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення, судом під час засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирились, потерпілий немає претензій до підозрюваного, що підтверджено ними в судовому засіданні, та погодили вид і розмір покарання.

Умовами угоди правильно враховано, що ОСОБА_6 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а тому, укладення угоди не суперечить вимогам ч. 3 ст. 469 КПК України.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_6 , хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на момент ухвалення вироку вважається таким, що не має судимості в силу вимог ст. 89 КК України, добровільно відшкодував завдану шкоду, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, його вік, сімейний стан та інші обставини, які характеризують його як особу.

Встановлено також обставину, яка, згідно з вимогами ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_6 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Вказані вище обставини, на переконання суду, істотно впливають та вказують на допустимість прийняття позитивного рішення щодо затвердження угоди про примирення з можливістю при цьому застосування покарання за вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, обумовлене та запропоноване суду сторонами угоди, а саме покарання у вигляді штрафу.

Цивільний позов в рамках провадження не заявлено, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід, обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 474-475 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

Угоду про примирення від 29 липня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_6 - затвердити.

На підставі угоди про примирення від 29 липня 2019 року, обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний стосовно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень ст.ст. 394, 424, 469, 474 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1