Справа № 1-156/11 Провадження №1-в/478/323/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року. Слідчий суддя Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

26.09.2019 року до Казанківського районного суду Миколаївської області, в інтересах ОСОБА_2 , звернувся представник заявника за ордером адвокат ОСОБА_3 з клопотанням про звільнення майна з-під арешту. Просив суд: скасувати постанову слідчого прокуратури про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_2 по кримінальній справі №49-3283 від 26.08.2011 року; скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по кримінальній справі №49-3283 від 26.08.2011 року, про накладення арешту на грошові кошти; зняти раніше накладений арешт на грошові кошти, належні: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Вивчивши зазначене клопотання, вважаю необхідним повернути його заявнику, з наступних підстав.
Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.10.2012 року ОСОБА_2 засуджено за ч.3 ст.368, ч.2 ст.15, ч.3 ст.368, ч.1 ст.364, ч.1 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.369, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посаду судді та посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в державних установах строком на 3 роки з конфіскацією 1/2 частини майна зі сплатою штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 4250 грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та стягнуто матеріальну шкоду в сумі 27982 гривні 28 копійок та моральну шкоду в сумі 4000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та стягнуто моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25.01.2013 року вищевказаний вирок залишений без змін і вступив в законну силу.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно зі ст.81 КПК України (в редакції 1960 року), питання про речові докази вирішуються вироком, ухвалою чи постановою суду, при цьому гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законному володільцю, а якщо їх не встановлено, то ці гроші цінності та речі переходять у власність держави.

Згідно ст.324 КПК України (в редакції 1960 року), постановляючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, що зробити з речовими доказами, зокрема з грошима, цінностями та іншими речами, нажитими злочинним шляхом.
Постановою слідчого по ОВС відділу з розслідування злочинів відносно корупційних діянь управління по нагляду за дотриманням законів спецпідрозділами та іншими установами, що ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , від 26.08.2011 року, було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_2 , де б таке не знаходилось.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2011 року було накладено арешт на грошові кошти на рахунках: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та заборонено витратні операції по вказаних рахунках.
На час винесення вироку Казанківським районним судом Миколаївської області від 15.10.2012 року, та під час апеляційного оскарження від 25.01.2013 року ні сам ОСОБА_2 ні його захисники, які брала участь в розгляді справі і були присутні в судовому засіданні, не ініціювали питання щодо речових доказів, зокрема грошових коштів.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Судовий розгляд по справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні злочинів передбачених.3 ст.368, ч.2 ст.15, ч.3 ст.368, ч.1 ст.364, ч.1 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.369, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України закінчився 25.01.2013 року, на час ухвалення судового рішення, питання про скасування арешту майна (коштів), які є особистою власністю: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , - не піднімалось.

Згідно пункту 9 розділу XІ Перехідні Положення КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Верховний Суд України постановою Судової палати у цивільних справах від 15 травня 2013 року по справі № 6-26цс13, зазначив, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. У порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.
Також, Згідно до ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Згідно ч.2 ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно клопотання про скасування арешту майна, також має подаватися до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Встановлено, що заявник просить скасувати арешт майна накладений постановою слідчого по ОВС відділу з розслідування злочинів відносно корупційних діянь управління по нагляду за дотриманням законів спецпідрозділами та іншими установами, що ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , від 26.08.2011 року та постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2011 року, що не є територіальною юрисдикцією Казанківського районного суду Миколаївської області.
Щодо скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2011 року, ні підставі якої було накладено арешт на грошові кошти на рахунках: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та заборонено витратні операції по вказаних рахунках, дане клопотання не може бути розглянуте Казанківським районним судом Миколаївської області, як судом першої інстанції. Зазначене клопотання подано до суду з порушенням інстанційної підсудності.
Також, при вирішенні питання про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями виключно на перегляд ухвал слідчого судді про арешт майна, іншого процесуальним законом не передбачено.
Згідно п.9 розділу ХІ КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до абз.6 ст.126 КПК України від 28.12.1960 року, накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
При цьому, слідчим суддею враховується, що матеріали клопотання не містять відомостей про звернення заявника із клопотанням про скасування арешту майна до слідчого по ОВС відділу з розслідування злочинів відносно корупційних діянь управління по нагляду за дотриманням законів спецпідрозділами та іншими установами, що ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та відмови у прийнятті таких клопотань до розгляду, що давало б підстави для висновку про обмеження доступу до правосуддя.
Разом з тим, відповідно до п.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Як зазначено у пункті 1 частини 1 статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.
Оскільки питання щодо можливості повернення клопотання про скасування арешту майна, яке не підлягає розгляду в цьому суді, не врегульовано положеннями КПК України, слідчий суддя вважає можливим застосувати схожі за своєю суттю положення ч.2 ст.304 КПК України.
Так, відповідно до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Викладене в сукупності свідчить, що заявник поверхнево підійшов до питання оформлення клопотання про скасування арешту майна, тому, на підставі викладеного, вважаю за необхідне клопотання ОСОБА_2 повернути заявнику.
Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст.ст.7, 9, 32, 132, 174, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту - повернути особі, яка його подала.
Копію ухвали про повернення клопотання надіслати особі, яка її подала, разом із клопотанням та усіма доданими до нього матеріалами.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: