№709/1509/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000290 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Канівці Чорнобаївського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не маючого на утримання малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , в період часу з початку червня 2019 року, більш точний час слідством не встановлено, перебуваючи на території свого домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , діючи умисно, всупереч правового режиму обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, незаконно, без мети збуту, вирощував, обробляв, шляхом виривання бур`яну та поливу рослин, внаслідок чого виростив 103 рослини коноплі, які висіялися природним способом, до моменту виявлення та вилучення працівниками Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, а саме до 8 липня 2019 року.

Відповідно до висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів №2/1145 від 18.07.2019 року, №2/1146 від 18.07.2019 року, рослини зеленого кольору, які надані на експертизу є рослинами роду коноплі (Саnnabis L.), які містять психотропну речовину.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.
Під час досудового розслідування, 30 липня 2019 року між прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 08 липня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, у зв`язку з чим прокурором, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Відповідно до умов зазначеної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.310 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести обвинувачений. З вказаної угоди від 30 липня 2019 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у разі виявлення, надати інформацію територіальному відділенню поліції про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 310 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Сторони також пропонують суду покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, в обсязі сформульованого обвинувачення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України. Також зобов`язався у разі виявлення, надати інформацію територіальному відділенню поліції про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів
Захисник у підготовчому судовому засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним та прокурором.
Зміст угоди про визнання винуватості від 30 липня 2019 року, укладеної між прокурором та підозрюваними, відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.
Обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.
Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).
Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Отже суд переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. В угоді відсутні обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Також, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання і наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Як вбачається із обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються як тяжкий злочин. Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.

Обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину і погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочини у виді 3-х років позбавлення волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Суд враховує особу обвинуваченого, який: посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий; обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого як то: щире каяття та сприяння у розслідуванні злочину; відсутність обставин, що обтяжують покарання; характер злочину та інші обставини, що цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Отже, судом встановлено, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, а узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. 65 КК України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що укладена між підозрюваним та прокурором угода про визнання винуватості підлягає затвердженню на підставі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні.
Цивільний позов не заявлено.
Матеріальна шкода злочином не завдана.
Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
В порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експертів, у розмірі 2512,16 грн.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 368, ч. 1 ст. 369, ст. ст. 373-376, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30.07.2019 року по кримінальному провадженню №0000290 про визнання винуватості, укладену між прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.310 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме:

103 оброблені рослини зеленого кольору та 142 необроблені рослини зеленого кольору, у п`яти паперових коробках, передані на зберігання до кімнати речових доказів Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експертів, у сумі 2512,16 грн.
На вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості можуть бути подані апеляційні скарги до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днівз дня проголошення вироку :

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1