Справа № 584/918/17
Номер провадження 1-кп/573/19/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
26 листопада 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, у лікарів нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в :
09 червня 2017 року ст. інспектор черговий Путивльського ВП майор поліції ОСОБА_7 разом з помічником чергового СРПП №1 Путивльського ВП ст. сержантом поліції ОСОБА_6 несли службу по охороні громадського порядку в м. Путивль по маршруту №1 по пр. Іоанна Путивльського. Близько 23 години неподалік від перехрестя пр. Іоанна Путивльського та вул. Кролевецької ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , помітивши групу молодих людей, які вживали спиртні напої та вели себе агресивно, зробили їм усне зауваження, на яке присутні не відреагували та почали провокувати конфлікт: висловлюватися нецензурною лайкою та погрожувати фізичним насильством. Після цього ОСОБА_4 було запрошено до Путивльського ВП для складання адміністративного протоколу, від чого останній відмовився. Через деякий час після словесного умовляння ОСОБА_4 погодився йти до Путивльського ВП. Разом з ним до відділення поліції також пішов ОСОБА_8 , засуджений вирок Путивльського районного суду Сумської області від 06 липня 2017 року, який 08 серпня 2017 року набрав законної сили. Перебуваючи біля будинку 38, що по пр. І. Путивльського, ОСОБА_4 зупинився, чим знову спровокував конфлікт, у результаті чого з метою затримання особи, яка чинить злісну непокору, поліцейські ОСОБА_6 і ОСОБА_7 спробували застосувати згідно зі ст. 44 Закону України «Про національну поліцію» щодо ОСОБА_4 фізичну силу. Здійснюючи злісну непокору законним вимогам поліцейських, бажаючи настання протиправних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 під час виконання поліцейськими заходів по затриманню останнього, умисно штовхнув ОСОБА_6 та наніс йому кілька ударів руками в область голови, спричинивши згідно з висновком експертизи тілесні ушкодження у вигляді забою потиличної області голови справа, забою правої кисті у основи 1 пальця по тильній поверхні та синець лівого плечового суглобу по задній поверхні. Крім того, ОСОБА_4 зірвав у ОСОБА_6 з ременя палкотримач з гумовим кийком і наніс ним один удар останньому по правій нозі, спричинивши згідно з висновком експертизи тілесні ушкодження у вигляді синця правої гомілки по задній поверхні у верхній третині. Після того, як у бійку втрутився ОСОБА_7 і відібрав гумовий кийок у ОСОБА_4 , останній заспокоївся та продовжили йти до відділення поліції.

Перебуваючи біля приміщення Путивльської типографії за адресою: пр. І. Путивльського, 40, ОСОБА_4 знову спровокував конфлікт, у ході якого, бажаючи настання протиправних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно наніс удар правою рукою в область лівого вуха ОСОБА_6 , спричинивши згідно з висновком експертизи тілесні ушкодження у вигляді синця вушної раковини зліва, а ОСОБА_8 один удар правою рукою в область лівого ока ОСОБА_6 , у результаті чого останній впав на асфальтове покриття та пошкодив шкіру на руках і форменний одяг, спричинивши згідно з висновком експертизи тілесні ушкодження у вигляді рани долонної поверхні у основи 1-го пальця правої кисті та рани лівої кисті у основи 1-го пальця. У цей час з Путивльського ВП за викликом ОСОБА_7 вибігли двоє інших поліцейських ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які й припинили бійку.

Своїми спільними діями ОСОБА_8 і ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

26 листопада 2019 року відповідно до ст. 471 КПК України між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України. Обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., на підставі ст. 69 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, обставини вчинення злочину, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

З огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4, абз. 5 ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням особи обвинуваченого, скарг на якого до виконавчого комітету не надходило, обставин, які пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди, відсутність тяжких наслідків, раніше не судимий, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., на підставі ст. 69 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 26 листопада 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання за цим злочином на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -