У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.09.2019 року, якою відносно
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.187 КК України,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 17-00 годин 08.11.2019р.
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6
обвинувачений: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 17-00 годин 08.11.2019р.

________________________________________________________________________________

Провадження 11-сс/812/941/19 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 186 ч.2 КК категорія: продовження строку Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

тримання під вартою

тримання

ня

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений зазначає, що підозра у вчиненні ним злочинів є необґрунтованою.
Зазначає, що ризики зазначені прокурором в клопотанні є недоведеними.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162, ч.2 ст.187 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час досудового розслідування обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено. Ухвалою суду від 03.10.2018р. було відмовлено у продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з відбуванням ним покарання за вироком суду від 10.06.2016 року у виді позбавлення волі в умовах Миколаївського слідчого ізолятора, проте строк відбування покарання закінчується 11.09.2019р. Посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції зазначив, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 п.п. 1,3,5 ст.177 КПК України, які є реальними та продовжують існувати до теперішнього часу. Вказано, що судом враховується наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпція невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а також встановлені обставини та вагомість доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд прийшов до наступного.

Як вбачається із змісту Рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року, яким визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, також підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_5 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.197, ч.1 ст.162 КК України.
Матеріали провадження свідчать про те, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено до 04.10.2018р.
Ухвалою Заводського районного сулу м. Миколаєва від 03.10.2018р. встановлено, що ОСОБА_5 з серпня 2016 року відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.06.2016 року в умовах Миколаївського слідчого ізолятора. Строк відбування покарання закінчується 11.09.2019 року.
Як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років із конфіскацією майна, який є тяжким злочином. Отже, існує ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи можливість покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від суду.
Окрім того, обвинуваченому відоме місце проживання потерпілого та свідків, що дає йому можливість здійснювати на них вплив, умовлянням чи погрозами змушувати їх змінити свої покази, що дає підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Також, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, місця проживання, джерела доходу. Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зважаючи на наведене, є безпідставними доводи апелянта відносно того, що ризики наведені слідчим суддею є недоведеними.
Твердження обвинуваченого про безпідставність підозри є необґрунтованою, оскільки предметом розгляду даного провадження є саме обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не розгляд по суті.
Враховуючи тяжкість злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених п. п. 1,3, 5 ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 вересня 2019 року, якою ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17-00 08.11.2019р. залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: