Справа № 494/553/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2019 року смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , скаржниці ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Березівським районним судом Одеської області скаргу ОСОБА_5 , на постанову слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 05.04.2019р. про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000091 від 13.03.2019 року та зобов`язання розглянути клопотання про прийняття доказів в порядку ст.220 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 05.04.2019р. про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000091 від 13.03.2019 року та зобов`язання розглянути клопотання про прийняття доказів в порядку ст.220 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримала скаргу в повному обсязі, з підстав, викладених у ній.
Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та слідчий СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення скарги, вважали доводи ОСОБА_5 безпідставними, а постанову про відмову у визнанні її потерпілою законною та вмотивованою.
Розглянувши вказану скаргу, вислухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_5 , враховуючи дату отримання нею постанови про відмову у визнанні потерпілою, подана у визначений законом строк приходить до наступного.
Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.110 КПК України всі рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Відповідно до змісту даної постанови слідчій зобов`язаний повідомити всіх учасників кримінального провадження, щодо процесуального рішення.
Відповідно до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.
Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Як вбачається з оскаржуваного процесуального рішення, СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000091 від 13.03.2019р. за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, про те, що 13.03.2019р. надійшла заява ОСОБА_5 стосовно грубого порушення законодавства про працю посадовими особами виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області. Так, 12.03.2019р. ОСОБА_5 звернулася до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області із заявою про перевірку факту «моббінга» по відношенню до неї зі сторони посадових осіб Управління освіти виконавчого комітету Березівської міської ради ОСОБА_6 , головою Березівської міської ради ОСОБА_7 ,, директора Березівської ДЮСШ ОСОБА_8 , які грубо порушують ст.43 Конституції України, ст.54 ЗУ «Про освіту», положення КЗпП.
05.04.2019р. слідчий СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою.
Відмовляючи ОСОБА_5 у визнанні потерпілою слідчий виходив з того, що ОСОБА_5 не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди кримінальним правопорушенням.
В судовому засіданні ОСОБА_5 наполягала на спричиненні їй як матеріальних збитків, так і моральної шкоди, вважаючи, що слідчий не перевірив її показання та не дослідив докази.
За таких обставин слід визнати, що ОСОБА_5 , в розумінні ст.55 КПК України, заявляючи в судовому засіданні про спричинення злочином, щонайменше моральної шкоди, набуває статусу потерпілої, у зв`язку із чим відмова слідчого у визнанні її в такому правовому статусі є неправомірною.
Крім того, в своїй скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що вона подала заяву (клопотання) про прийняття від неї доказів, яку слідчий був повинен розглянути в порядку ст.220 КПК України протягом строків, визначених чинним законодавством.
Дійсно, згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Однак, слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000091 від 13.03.2019р., встановив, що будь-які клопотання від ОСОБА_5 про прийняття доказів в матеріалах кримінального провадження відсутні, сама ОСОБА_5 з цього приводу нічого пояснити не змогла, тому надати правову оцінку доводам ОСОБА_5 в частині не розгляду її клопотання не є можливим, у зв`язку із чим скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
Згідно ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 9, 24, 55, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 , на постанову слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 05.04.2019р. про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000091 від 13.03.2019 року та зобов`язання розглянути клопотання про прийняття доказів в порядку ст.220 КПК України задовольнити частково.

Вважати дану скаргу поданою у встановлений законом строк.

Постанову слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 13.03.2019р. - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1