Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/365/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.09.2019 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, розлучений, має двох дітей 4 та 6 років, без утриманців, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, за правилами ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимостей, стосовно якого в Ленінському районному суді м. Кіровограда вирішується обвинувальний акт за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 год. 30 хв., 03.11. 2019 року.

За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , якому 05.09.2019 року вручено повідомлення про підозру у тому, що він 05.09.2019 року приблизно о 02:30 год., перебуваючи на території залізничного вокзалу станції «Кропивницький», що по вул. Поповича, 1 в м. Кропивницькому, представив до тулуба потерпілого ОСОБА_9 предмет, ззовні схожий на ніж, після чого відкрито заволодів із лівої руки потерпілого, належним останньому мобільним телефоном.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.09.2019 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що злочин, у якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, корисливим, тяжким, умисним, посягає на суспільні інтереси - проти власності, життя та здоров`я потерпілого. Підозрюваний втрачає сталі соціальні зв`язки, не має законного джерела отримання ним доходу та постійного місця проживання. Злочинне посягання вчинено у нічний час доби, поєднано із застосуванням заздалегідь підшуканого знаряддя злочину, що значно збільшує суспільну небезпеку підозрюваного. Слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, - до семи років позбавлення волі, що може стати умовою для можливого переховування від слідства та суду.
Прокурор довів, що ОСОБА_7 активно перешкоджає встановленню істини по справі, а саме: після подій, в яких він підозрюється, на власний розсуд розпорядився чужим майном, приховав заздалегідь підшукане ним знаряддя вчинення злочину. ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, місце реєстраційного обліку не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, зловживає алкогольними напоями, що може бути причиною неявок до слідчого і суду. Сукупність наявних умов значно підвищує ступінь його суспільної небезпеки, відтак щодо нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вказує, що жодним доказом, крім показів потерпілого ОСОБА_9 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України не підтверджується, жодних доказів слідчим органом надано не було.
Підозрюваний ОСОБА_7 заперечує обставини викладені в підозрі від 05.09.2019 року, а саме те, що умислу у підозрюваного на розбій не було, ОСОБА_9 добровільно надав телефон, жодних тілесних ушкоджень у останнього немає. Свідків події працівниками поліції встановлено та опитано не було. ОСОБА_7 готовий співпрацювати зі слідством, не має наміру переховуватись від органів досудового слідства. Підозрюваний зареєстрований та має постійне місце проживання, підтримує контакти з матір`ю.
Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скаргита вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
При вирішенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу встановлюється наявність обгрунтованості пред`явленої підозри.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що згідно ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, є умисним, корисливим та закінченим.
Підозрюваний офіційно не працевлаштований, втрачає сталі соціальні зв`язки, не має постійного місця проживання. Слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним до семи років позбавлення волі та може стати підставою для можливого переховування від слідства та суду.
Прокурор довів, що ОСОБА_7 активно перешкоджає встановленню істини по справі, а саме на власний розсуд розпорядився чужим майном, приховав заздалегідь підшукане знаряддя вчинення злочину. Місце реєстраційного обліку не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, зловживає алкогольними напоями, що може бути причиною неявок до слідчого та суду. Відстоювання ОСОБА_7 власної правової позиції та суворість можливого покарання є вагомою підставою для продовження перешкоджання у встановленні чи перекручування визначальних обставину справі, знищенню слідів злочину. Відсутність законного джерела доходу є ризиком вчинення нових кримінальних правопорушень. Нездатність вирішувати конфлікти мирним шляхом, ігнорування принципу мирного володіння майном стане передумовою для ймовірного впливу на учасників провадження чи вчинення нового злочину.
Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, завдавши при цьому тілесні ушкодження потерпілому
Зазначена підозра судом першої інстанції на даній стадії визнано обґрунтованою.
Слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що при застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду задовольняючи клопотання слідчого обгрунтовано застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
У конкретному випадку, обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
На даній стадії провадження слідчим суддею встановлено наявність існування фактів та доказів, які можуть переконати у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, у якому йому станом на сьогоднішню дату пред`явлено підозру; тобто, встановлено обґрунтованість підозри.
Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2