Справа № 682/3393/19
Провадження № 1-кп/682/248/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні м. Славута кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улашанівка, Славутського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, не працюючого, без визначеного місця проживання, останнє місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 06.02.2019 Нетішинським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений Нетішинським міським судом 06.02.2019 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.
03.03.2019 засуджений ОСОБА_4 поставлений на облік у Славутському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області.
25.04.2019 засуджений ОСОБА_4 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, своїми правами та обов`язками, а саме сумлінно ставитись до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликами до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання (ст.37 КВК України), про що він надав письмову підписку. Засуджений ОСОБА_4 попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ст.389 ч.2 КК України.
Того ж дня ОСОБА_4 видано направлення для відбування покарання у виді громадських робіт на КП « Славута Сервіс», відповідно до якого він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 02.05.2019.
08.05.2019 з КП «Славута-Сервіс» надійшло повідомлення в якому вказано, що засуджений ОСОБА_4 із направленням щодо відбуття кримінального покарання у вигляді 200 годин громадських робіт не звертався.
08.05.2019 та 17.05.2019 Славутським МРВ філії ДУ « Центр пробації» у Хмельницькій області були направлені виклики по місцю проживання засудженого ОСОБА_4 , за якими він не з`явився.
В подальшому, Славутським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області були проведенні першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого та 15.07.2019 Славутським ВП ГУНП в Хмельницькій області засудженого ОСОБА_4 оголошено в розшук (РС №19/14/01/0096).
31.10.2019 працівниками Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області засудженого ОСОБА_4 розшукано та доставлено до Славутського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області.
Того ж дня ОСОБА_4 опитано та з`ясовано, що він не приступив до відпрацювання громадських робіт без поважних на те причин, а також вказав що і на далі відмовляється від відбування покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
Відповідно до ч.1 ст.40 КВК України засудженому ОСОБА_4 оголошено застереження у вигляді письмового попередження, йому додатково було роз`яснено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.
Такі дії ОСОБА_4 набули тривалого характеру та являють собою невиконання обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання, та у відповідності до ст.40 КВК України, є ухиленням, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання.
Отже, за увесь час перебування на обліку Славутського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, ОСОБА_4 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи письмово попередженим про наслідки невідбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, не відпрацював 200 годин громадських робіт, призначених йому вироком Нетішинського міського суду від 06.02.2019.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 вчинив кримінального правопорушення (злочину), передбачене ч.2 ст.389 КК України.
13.11.2019 року між прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено та підписано угоду про визнання винуватості, у якій викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.389 КК України, що ніким не оспорюється, зазначено істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодили, що ОСОБА_4 , обвинувачений за ч.2 ст.389 КК України, понесе покарання у вигляді 5 місяців арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду від 06.02.2019 та остаточно призначити йому покарання у виді п`яти місяців двадцяти днів арешту.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, наслідки невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди йому зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник обвинуваченого підтримує укладену угоду та просить її затвердити.

Прокурор вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ч.2 ст.468, ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам .

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості за своїм змістом і порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, відповідає Закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, що передбачена санкцією ч.2 ст.389 КК України. Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до правопорушень невеликої тяжкості.

Суд переконався в тому, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, наслідком укладення та затвердження угоди..

Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі і він не заперечує проти затвердження угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ст.474 ч.7 КПК України, відсутні.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам закону та загальним засадам призначення покарання.

Отже, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 368 - 374, 395, 468 - 470, 472, 474, 475 КПК України, ч.2 ст.389 КК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 13 листопада 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді п`яти місяців арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду від 06.02.2019 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти місяців двадцяти днів арешту.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1