Справа №:755/3335/18
Провадження №: 1-кп/755/111/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0016407 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, працюючого столярем ЖЕД № 411, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Росії, м. Москва, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 186 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком не більше двох місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
У судовому засіданні судом було постановлено на обговорення питання щодо доцільності продовження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначив про доцільність продовження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Останні можуть переховуватись від суду, можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення та впливати на потерпілу та свідків. Зокрема, провадження не закінчено, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.
Захисник ОСОБА_8 , заперечив проти заявленого клопотання, оскільки обвинувачені мають постійне місце проживання, мають сім`ї, просив змінити запобіжний захід обвинуваченим з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, що стосується питання доцільності продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то при вирішенні даного питання суд враховує практику Європейського Суду з прав людини.
Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (серед інших джерел, рішення у справі «Лабіта проти Італії» (980_009) (Labita v. Itali), [GC], № 26772/95, п. 153, ЕСНR 2000-IV.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та відсутність достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені при обранні обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу та його продовженні, суд вважає, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим, відсутні.
Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину та, знаючи про можливу міру покарання, можуть переховуватись від суду, не мають постійного джерела прибутку, раніше судимі, що може свідчити про їхні наміри переховуватись від суду, схильні до вчинення інших кримінальних правопорушень. Також, на думку суду, є наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дає підстави для збереження обраного обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання останнім під вартою.
Тому, з урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає, що дані ризики не зменшилися, що виправдовує обраний раніше вид запобіжного заходу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим, не вбачає підстав для застосування до обвинувачених іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 369 КПК суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київському слідчому ізоляторі», Міністерства юстиції України строком не більше двох місяців, тобто до 16 січня 2020 року, включно.
Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київському слідчому ізоляторі», Міністерства юстиції України строком не більше двох місяців, тобто до 16 січня 2020 року, включно.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, направити обвинуваченим, начальнику Державної установи «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя