справа №619/4172/19
провадження №1-в/619/191/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі подання начальника Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» ОСОБА_6 , погоджене з головою спостережної комісії при Дергачівській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоницівка, Дергачівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)26.08.1999 Мар?їнським районним судом Донецької області за ст.206 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим сі роком на 2 роки, відповідно до вимог ст.45 КК України, та зі сплатою штрафу в прибуток держави в розмірі 250 грн.: 2) 30.04.2002 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ст. 296 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки (в силу до ст.89 КК України судимості погашені); засудженого 10.01.2018 Мар`їнським районним судом Донецької області за ст.286 ч.2, 135 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними особами строком на 3 (три) роки;
початок строку 18 вересня 2017 року,
кінець строку 18 вересня 2021 року,-
В С Т А Н О В И В :
Начальник Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» ОСОБА_6 , звернувся до суду з поданням погодженим з головою спостережної комісії при Дергачівській районній державній адміністрації Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судове засідання з`явився прокурор, який вважав, що подання задоволенню не підлягає, посилаючись на те, що на теперішній час засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.
Представник Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» та засуджений просили подання задовольнити.
Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).
Про необхідність перевірки під час розгляду питання щодо можливості умовно-дострокового звільнення засудженого обставин його поведінки, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання свідчить і пункт 6.8. Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 № 847/5, відповідно до якого на засудженого, стосовно якого прийнято позитивне рішення про подання матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 Кримінального кодексу України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 Кримінального кодексу України), підрозділ готує до суду подання, яке містить анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого, дані про достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку стягнення, зазначені в абзацах четвертому, шостому - десятому частини першої статті 132 Кримінально-виконавчого кодексу України, протягом строку, визначеного статтею 134 цього Кодексу, та особова справа.
Отже, висновки про становлення особи на шлях виправлення слід робити не лише за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку. (Відповідні висновки наведені в узагальненні судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, наведеному в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.04.2017р.)
На переконання суду аналогічний підхід має застосовуватися тим більше при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого.
При цьому згідно раз`яснень, які містяться в п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року відповідні висновки можуть бути зроблені після ретельного з`ясовування ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його намірів щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.
Отже, при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого дослідженню підлягає процес (обставини) відбування засудженим всього періоду відбування ним покарання, а не окремо взятого відрізку часу. Висновок про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення може бути зроблений за умови системних та усталених позитивних змін, що відображаються, зокрема в поведінці засудженого та його ставленні до праці, та які свідчать про доведення засудженим його виправлення.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 10.01.2018 Мар`їнським районним судом Донекцької області за ст.286 ч.2, 135 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними особами строком на 3 роки; визначено строк відбування покарання обчислювати з 18.09.2017.
Як вбачається з висновку характеристики на засудженого, ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та на підставі ст.81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково від відбування основної міри покарання.
Водночас, на виконання вищенаведених роз`яснень, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від №2 від 26.04.2002 року та узагальненні ВССУ від 01.04.2017р., судом було досліджено дані про поведінку та ставлення до праці засудженого за весь час відбування покарання та встановлено таке.
При цьому згідно характеристики, засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.09.2017. За час відбування покарання в державній установі «Маріупольській слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 06.04.2018 відбуває покарання у державній установі «Дергачівська виправна колонія (№109)». Та за час відбування покарання допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме поміщався у дисциплінарний ізолятор.
Згідно наданої психологічної характеристики на засудженого ОСОБА_5 , складеної 10.10.2019 виконуючим обов?язки психолога сектору СВПР державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» ОСОБА_8 визначено доцільним застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до ст.81 КК України.
Проте, як вбачається з її змісту, між іншого, суд звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_5 у відношенні з адміністрацією не завжди ввічливий, за характером обережний, але схильний зазнавати впливу випадковості. У силу своєї високої емоційної чутливості на життя реагує більш бурхливо на інші.
Також, судом при дослідженні матеріалів особової справи щодо засудженого ОСОБА_5 було встановлено, що згідно рапорту №12 від 29.06.2018 в.о. ЧПНЦ ст. пр-ком в/с ОСОБА_9 , 29.06.2018 о 19 год. 40 хв. при заході до житлової зони з території, та досмотрі на КПП, був виявлений засуджений ОСОБА_5 в стані алкогольного сп?яніння, а саме: відчутний запах з полості рота, невнятна мова. Прибор «Алкотестер» виявив 0,6 промілі.
Вказане також підтверджується рапортом молодшого інспектора, старшого сержанта вн. служби ОСОБА_10 , письмовими поясненнями засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та поясненнями самого засудженого ОСОБА_5 , який підтвердив факт вживання алкогольних напоїв.
30.06.2018 начальником відділення СВПР ОСОБА_4 затверджено висновок за фактом порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 із застосуванням до нього заходу стягнення, як поміщення до дисциплінарного ізолятору установи.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 був засуджений 10.01.2018 вироком Мар`їнського районного суду Донецької області, за злочин скоєний ним в стані алкогольного сп?яніння, що при винесенні вказаного вироку у відповідності до ст.67 КК України визнано обставиною, що обтяжувало його покарання.
Так, суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Таким чином, встановлені судовим розглядом дані щодо обставин відбування ОСОБА_5 покарання не містять достатніх підстав для висновку щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, адже відсутні факти, які б свідчили, що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, а період зміни його поведінки на кращу має досить нетривалий характер, а тому в задоволення подання необхідно відмовити, оскільки воно є необґрунтованим, безпідставним та має формальний характер.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання начальника Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№109)» ОСОБА_6 , погоджене з головою спостережної комісії при Дергачівській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дергачівський районний суд Харківської області, а засудженим, який тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1