Справа № 461/8399/19
Провадження № 1-кс/461/9407/19
УХВАЛА

08.11.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 29 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000120 від 25.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, мотивуючи подану скаргу тим, що оскаржувана постанова прийнята слідчим без проведення неналежного досудового розслідування, повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, у даній справі йому не вручено пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не проведено його допиту у якості потерпілого, не призначено жодного експертного дослідження, не проведено його перехресного допиту з головним підозрюваним, що порушує його права як учасника крмінального провадження. Просить постанову скасувати та зпдоволнити скаргу.

Скаржник в судове засідання не з`явився, згідно скарги просить розгляд справи проводити без його участі. Виходячи з принципу змагальності учасників кримінального процесу та диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачених КПК України, з урахуванням стислих строків розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності скаржника.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000120 від 25.06.2018 року, приходжу до висновку, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст.8 КПК України).

Встановлено, що 29 серпня 2019 року слідчим слідчого відділу Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000120 від 25.06.2018 року, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України, оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Як видно з оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження №0000120 від 25.06.2018 року, висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України в діях судді Залізничного районного суду м. Львова, слідчим було зроблено на підставі оцінки показів потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_3 було визнано потерпілим у даному провадженні та проведено його допит, а тому доводи скаржника в цій частині суд відхиляє.

При цьому матеріали справи містять пам`ятку потерпілого з особистим підписом скаржника про її вручення, що свідчить про безпідставність тверджень скаржника щодо невручення йому даної пам`ятки.

Досліджені в процесі проведення досудового розслідування докази органом досудового розслідування оцінені, визнані достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження. При цьому, доводи ОСОБА_3 співставлені з показами свідка та знайшли своє відображення у відповідному процесуальному рішенні.

Підсумовуючи наведене, приходжу до наступного висновку.

Як зазначено вище, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу змагальності учасників кримінального процесу та диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачених КПК України.

Матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що скаржник, являючись потерпілим, не ініціював жодної слідчої чи процесуальної дії перед органом досудового розслідування. Однак, ОСОБА_3 неодноразово оскаржував процесуальні рішення щодо закриття кримінального провадження, що свідчить про те, що він був обізнаний про перебіг даного кримінального провадження. Аналіз показів свідка та потерпілого свідчать про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Як наведено вище, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Досліджені слідчим суддею матеріали містять ряд рішень слідчих суддів щодо скасування попередніх рішень про закриття кримінального провадження з відображенням в них підстав скасування та посиланням на необхідність проведення ряду процесуальних дій.

Отже, досліджена в ході розгляду скарги постанова містить підстави закриття кримінального провадження, які застосовані та використані слідчим з дотриманням положень ч.5 ст. 40 КПК. Зокрема, дана постанова містить посилання на досліджені докази та висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження саме на підставі цих і з підстав наведених у постанові.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при проведенні досудового розслідування було проведено визнані ним необхідними слідчі дії, необхідних для встановлення об`єктивної істини, а тому прийнято відповідне процесуальне рішення, яке узгоджується з його дискреційними повноваженнями визначеними ч.5 ст. 40 КПК України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що слідчим під час досудового розслідування вжито необхідних засобів, у межах наданих йому повноважень, для встановлення обставин справи та надано об`єктивну оцінку таким, тобто встановлені обставини справи доведені належними засобами доказування, які не викликають сумніву.

Таким чином, приходжу до висновку, що на підставі отриманих в ході досудового розслідування даних слідчим було прийнято обґрунтоване та законне рішення про закриття кримінального провадження №0000120 від 25.06.2018 року, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_6