Справа № 442/2198/19
Провадження № 1-кп/442/205/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417 від 07.03.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч . 1, ч. 2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 ,04.01.2019 року, близько 16.00 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не слідкує, шляхом вільного доступу, із шафи для одягу, таємно викрав дитячу куртку ОСОБА_5 , чим спричинив їй майнову шкоду в сумі 220 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 , 15.01.2019 року, близько 22.00 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим умислом на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не слідкує, шляхом вільного доступу, із коридору вказаної квартири, повторно, таємно викрав дитячі сани ОСОБА_5 , чим спричинив їй майнову шкоду в сумі 276,66 гривень.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 березня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення. Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 та щодо призначення йому покарання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду з потерпілою затвердити. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_5 у поданій суду заяві також просить угоду затвердити, зазначивши, що дійсно їй відшкодована завдана злочином матеріальна шкода. Розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Потерпілою від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 .

Потерпіла та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а також повторно, умисно таємно викрав чуже майно, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений раніше не судимий, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкцій ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою та призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та стягнути з обвинуваченого в дохід держави витрати за проведення експертиз.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 22 березня 2019 року про примирення між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 березня 2019 року покарання - один рік позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 березня 2019 року покарання - три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавленні волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування в розмірі 715 гривень.

Речові докази: дитячі сани, які належать ОСОБА_5 повернути останній.

Скасувати заходи по забезпеченню даного кримінального провадження, вжиті на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.03.2019 року, а саме арешт на дитячі сани.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1