печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
04.09.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000584.
Слідчий або прокурор в судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.
В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив.
У Головному слідчому управлінні Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000584 від 28.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301 КК України.

ОСОБА_5 у період часу з 13.01.2019 по 02.09.2019 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 виготовив, зберігав з метою розповсюдження, а також розповсюдив зображення порнографічного характеру, що містить дитячу порнографію, а саме: графічний файл «VІD_20190113_134843.mp4_thumbs_[2019.01.13_14.05.07]jpg» та «avatarji2.jpg».

02.09.2019 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживанням ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено речі і предмети.

03.09.2019 виявлені та вилучені речі та предмети при обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 визнано речовим доказом, оскільки останні відповідають критеріям визначеним статтями 98, 99 КПК України.
Згідно з п.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки майно на яке просить слідчий накласти арешт є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000584.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно: ноутбук серійний номер СВ1346457 марки Lenovo моделі G570; роутер TP-Link s/n 317B085009606; роутер «Huawei» s/n T9EnB MAC:88B3AB088C37; мобільний телефон «LG» imei НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung» s/n НОМЕР_2 ; роутер «Verizon»; носій на жорсткому магнітному диску марки WD Element s/n MDBU2G0010BBK-03, носій на жорсткому магнітному диску s/n NCA44C813189; носій на жорсткому магнітному диску s/n S20Bj90B726864; фотоапарат марки «Olympus» з картою пам`яті «Olympus» на 1 GB; простиня синього кольору із зображеними квітами; фотокартка дитини ОСОБА_6 ; мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 4 s/n НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , мобільний телефон марки Samsung imei НОМЕР_5 та imei НОМЕР_6 та рожеву кофтину, які вилучено 02.09.2019 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з забороною користування та розпорядження ними.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1