Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 березня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26 березня 2019 року звільнено ОСОБА_8 від покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2016 року за ч.3 ст.190 КК України, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою подання начальника Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказав, що відповідно до ч.1 ст.78 КК суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Послався на те, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_8 від покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2016 року, не в повній мірі врахував той факт, що відносно засудженого 19.01.2016 в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 0000471 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у вказаному провадженні 24.05.2016 направлено до суду і в подальшому ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.07.2018 кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строків давності.

Зазначив, що закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст.49 КК України не є реабілітуючою підставою. ОСОБА_8 не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вказав, що у разі набрання законної сили ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 26.03.2019 орган пробації, виконуючи вимоги ч.2 ст.185 КВК України, зобов`язаний зняти з обліку засудженого ОСОБА_8 , тим самим втратить право в подальшому звернутися до суду з поданням про скасування іспитового строку.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скарги, , засудженого ОСОБА_8 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до змісту вимог ч.1ст.78 КК України встановлені умови, за наявності яких засудженого може бути звільнено від призначеного йому покарання, а саме виконання засудженим покладених на нього за судовим рішенням обов`язків та не вчинення ним нового злочину. Вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого за ступенем тяжкості і формою вини нового злочину визнається законом суттєвим порушенням умов випробування.

Зазначені положення кореспондуються і з вимогами ст.165 КВК України. Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.190 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

В матеріалах кримінального провадження наявна копія обвинувального акту №0000471 від 19.01.2016 року відносно ОСОБА_8 , відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні 18.01.2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (т.2 а.с.275-278). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.07.2018 вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито у зв`язку із закінченням строків давності.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст.49 КК України не є реабілітуючою підставою. Нереабілітуючі підстави означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак через певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно відсутності підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання.
Крім того, поза увагою суду залишилось й те, що у поданні орган пробації зазначає, що за час іспитового строку ОСОБА_8 тричі не з`являвся для реєстрації без поважних причин, у зв`язку з чим йому виносилися письмові попередження.
Є слушними й доводи апелянта стосовно того, що згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 24.07.2018року, яка набрала законної сили, було відмовлено у задоволенні подання органу пробації про звільнення ОСОБА_8 від покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 06.01.2016 року, яке було подано з аналогічних підстав.
Враховуючи зазначені обставини, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання начальника Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 березня 2019 скасувати.

Постановити нову, якою подання начальника Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: