Справа № 544/563/19
Провадження № 1-кп/539/412/2019
В И Р О К

іменем України

28 жовтня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження № 0000087 про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, працюючого водієм Фермерського господарства «Тетяна 2011», одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 березня 2019 року близько 17 години 35 хвилин в с. Крячківка, Пирятинського району Полтавської області, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Горького в напрямку а/д Київ - Харків - Довжанський. Проїжджаючи заокруглення праворуч вищевказаної вулиці, поблизу будинку №1, ОСОБА_4 перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці даного маневру, під час вибору в уставлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожні умови та дорожню обстановку, втратив керованість над автомобілем та допустив виїзд на ліве узбіччя, з подальшим перекиданням даного автомобіля, тим самим порушивши вимоги п.10.1, п.12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали наступні тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів тіл третього четвертого та дванадцятого грудних хребців і першого та другого поперекових хребців, що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, навантаженні по осі хребта, салону легкового автомобіля при ДТП в якості пасажира при перекиданні, які згідно висновку судово- медичної експертизи №41 від 10.04.2019 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, закритого перелому мечеподібного виростка груднини зі зміщенням, що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, салону легкового автомобіля при ДТП в якості пасажира, які згідно висновку судово-медичної експертизи №39 від 10.04.2019 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №217 від 17.04.2019 року в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди, в умовах якої ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 12.1 Правили дорожнього руху України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_4 пояснив, що він 5.03.2019 року близько 17 год 30 хв. керував автомобілем Hyundai Tucson, яке належить підприємству, виконуючи свої трудові обов`язки, та перевозив в салоні автомобіля в якості пасажирів студентів, в тому числі потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Проїжджаючи на швидкості близько 70 км/год в с. Крячківка Пирятинського району різкий поворот, не впорався із керуванням даного автомобіля, внаслідок чого він виїхав за межі проїжджої частини та перекинувся. В результаті даного ДТП пасажири автомобіля потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження. Певну частину завданої потерпілим шкоди відшкодовувало підприємство, яку саме сказати не може. За вчинене шкодує, прохає суд суворо не карати.

Згідно ст. 349 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового провадження, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати дані фактичні обставини вчиненого злочину у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань ОСОБА_4 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, оскільки обвинувачений вину визнав та виявив готовність нести покарання.

Згідно ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_4 , який вину в скоєному визнав, раніше не судимий, одружений та має сім`ю, має постійне місце роботи водія, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, обставину справи, що пом`якшує покарання, висновок досудової доповіді відділу пробації, думку учасників судового провадження, те, що вчинений злочин не є тяжким, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України у виді у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Як вбачається зі змісту п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року у кожному випадку призначення покарання за ч.1 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами. Позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом як додаткове покарання незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення. Однак суд не вправі призначити це покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 отримував посвідчення водія.

При вирішенні питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує думку учасників судового провадження, а саме прокурора, потерпілого та обвинуваченого, які прохали суд призначити покарання обвинуваченому без позбавлення права керувати транспортними засобами, те, що наявність права керувати транспортним засобом є для нього джерелом існування та заробітку, оскільки обвинувачений офіційно працевлаштований та працює водієм, та вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім цього, враховуючи прийняте процесуальне рішення, суд вважає за необхідне скасувати накладений на майно ухвалою слідчого судді арешт.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по експертизам, проведеним по даній справі.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертиз в розмірі 3230 грн. 06 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 07.03.2019 року на автомобіль Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 залишити власнику ОСОБА_7 , як йому належні; посвідчення водія серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 як йому належне.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1