Провадження №1-кп/522/2179/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

16 жовтня 2019 року Місто Одеса

Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про примирення у кримінальному провадженні №0002267 від 08.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 08.09.2019р. приблизно о 02 год. 00 хв. знаходився поруч з нічним клубом «Вестерн», який розташований за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія 11, поруч з яким помітив громадянина ОСОБА_6 , який лежав на лавці.
Маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та витягнув з карману штанів останнього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Not 4 X» в корпусі чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі 2- НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер ( НОМЕР_3 ), тим самим фактично заволодівши вказаним предметом, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду, на загальну суму 3800 гривень. Після вчинення крадіжки вказаного мобільного телефону ОСОБА_3 почав намагатись покинути місце вчинення кримінального правопорушення, а сама відійшов від потерпілого на відстань 3-4 метрів.
В той час потерпілий ОСОБА_6 , відчувши що з його кишені витягнули мобільний телефон, помітив ОСОБА_3 , який відходив в протилежному напрямку від нього на відстані. Наздогнавши останнього ОСОБА_6 почав вимагати у ОСОБА_3 повернути викрадений мобільний телефон, при цьому оглянувши ОСОБА_3 помітив, що у його в задній правій кишені наявний належний ОСОБА_6 мобільний телефон.
ОСОБА_3 продовжуючи свій злочин ний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме вище зазначеним мобільним телефоном, з метою залишити місце події, відштовхнув ОСОБА_6 від себе та намагався втекти, однак був затриманий працівниками Національної гвардії.
За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Згідно угоди про примирення від 27.09.2019 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.469-471 КПК України, сторони кримінального провадження дійшли згоди про те, що обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі. .

Одночасно сторони угоди про примирення погодилися на призначення покарання за скоєний злочин, а саме у вигляді штрафу в межах санкції статті.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, визнав та зазначив що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_8 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення від 27.09.2019, укладену між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Потерпілий та його представник також наполягали на затвердженні угоди.

Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого і потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття, відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1- 476 КПК України, 1-90 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 27.09.2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:

16.10.2019