Провадження № 1-кп/344/53/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого начальником участка ДРП філії «Івано-Франківське ДЕУ» ДП Івано-Франківський облавтодор ПАТ «ДАК Автомобільні дороги України», українця, громадянина України, раніше несудимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив використання завідомо підробленого документа.

Злочин скоєно за наступних обставин. Обвинувачений ОСОБА_6 в жовтні 2013 року при призначенні його на посаду начальника філії «Калуський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ПАТ «ДАК Автомобільні дороги України», що в м.Івано-Франківську, вул.Петрушевича, 1, надав у відділ кадрів завідомо підроблений диплом про отримання вищої освіти у Московському автомобільно-дорожньому інституті (МАДІ) серії УВ №752352 від 18.06.1990 року, виданий на його прізвище, тим самим використавши його з метою призначення на посаду начальника філії «Калуський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ПАТ «ДАК Автомобільні дороги України». В подальшому на підставі вказаного диплому, згідно наказу т.в.о. директора ДП «Івано-Франківський облавтодор» ПАТ «ДАК Автомобільні дороги України» №25-К від 05.11.2013 року ОСОБА_6 був призначений начальником філії «Калуський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ПАТ «ДАК Автомобільні дороги України».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому не визнав, скориставшись своїми правами, передбаченими ст.63 Конституції України від дачі показань відмовився.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав, його вина у вчиненому доводиться сукупністю наступних доказів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , провідний інженер ДП «Івано-Франківський облавтодор» ПАТ «ДАК Автомобільні дороги України» зазначила, що при прийомі на роботу працівників вони не здійснюють детальної перевірки поданих документів, в тому числі про вищу освіту.

Свідок ОСОБА_8 зазначив, що працюючи в філії «Калуський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ПАТ «ДАК Автомобільні дороги України» на роботу було прийнято ОСОБА_6 . Свідок підтвердив, що його було представлено колективу головним інженером, який повідомив, що обвинувачений навчався в Московському автомобільно-дорожньому інституті. Через деякий час з цього приводу виникла підозра, у зв`язку з чим до вказаного вищого навчального закладу було скеровано письмовий запит, звідки прийшла відповідь, що ОСОБА_6 не навчався в згаданому інституті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначив, що про обставини отримання ОСОБА_6 вищої освіти в Московському автомобільно-дорожньому інституті йому нічого не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначив, що десь в 80-90 роках минулого століття він їхав до Москви, щоб подати документи в Московський автомобільно-дорожній інститут та в поїзді познайомився з ОСОБА_6 , який теж мав намір подати документи до вказаного вузу. Свідок ствердив, що в силу різних причин він так і не подавав документи до згаданого навчального закладу.

Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненому доводиться іншими письмовими і речовими доказами по справі, які були предметом дослідження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи №09/07-201 від 11.06.2014 року, в дипломі серією УВ №752352 від 18.06.1990 року, виданому на ім`я ОСОБА_6 ознак зміни реквізитів шляхом підчистки, дописки, травлення не виявлено (а.с.133-136 т.1).

Згідно інформації Московського автомобільно-дорожнього державного технічного університету (МАДІ), ОСОБА_6 не числиться в списках студентів, які закінчили Московський автомобільно-дорожній державний технічний університет в 1990 році. Диплом ОСОБА_6 не видавався. Вказана інформація була надана правоохоронним органам України відповідно до запиту про міжнародну правову допомогу від 13 травня 2014 року (140-141, 163-165 т.1).

Аналогічна відповідь щодо відсутності інформації про навчання ОСОБА_6 в Московському автомобільно-дорожньому державному технічному університеті та видання йому відповідного диплому, була надана головному інженеру філії «Калуський райавтодор» 16.12.2013 року (158-159 т.1).

Згідно наказу №25-к від 05.11.2013 року, обвинувачений ОСОБА_6 з 05.11.2013 року був призначений на посаду начальника філії «Калуський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» з оплатою згідно штатного розкладу в порядку переведення з філії «Івано-Франківське ДЕУ» (а.с.142 т.1).

Відповідні документи з особової справи ОСОБА_6 , серед яких є заява обвинуваченого про прийняття його на посаду начальника філії «Калуський райавтодор» з 05.11.2013 року та копія диплома серією УВ №752352 від 18.06.1990 року, також були предметом дослідження під час судового розгляду (142-160 т.1).

Речовий доказ, диплом серією УВ №752352 від 18.06.1990 року виданому на ім`я ОСОБА_6 теж був предметом дослідження в судовому засіданні.

Таким чином, в процесі судового розгляду було достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 з 05.11.2013 року був призначений на посаду начальника філії «Калуський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» з оплатою згідно штатного розкладу в порядку переведення з філії «Івано-Франківське ДЕУ». При поданні відповідних документів ним було подано диплом серії НОМЕР_1 від 18.06.1990 року на його ім`я про те, що він буцімто навчався та закінчив в 1990 році Московський автомобільно-дорожній державний технічний університет.

Проте, відповідно до інформації Московського автомобільно-дорожнього державного технічного університету, яка надавалась, як безпосередньо працедавцю філії «Калуський райавтодор» так і в рамках надання відповіді на запит про міжнародну правову допомогу у відповідності до Європейської конвенції про взаємну правову допомогу по кримінальних справах від 20.04.1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ОСОБА_6 не числиться в списках студентів, які закінчили Московський автомобільно-дорожній державний технічний університет в 1990 році. Диплом ОСОБА_6 не видавався.

Дані висновку судово-технічної експертизи №09/07-201 від 11.06.2014 року щодо відсутності ознак зміни реквізитів, дописки диплому серії НОМЕР_1 від 18.06.1990 року жодним чином не спростовують неправомірних дій щодо використання обвинуваченим завідомо підробленого документа.

Показання свідка захисту ОСОБА_10 про те, що він десь у 80-90 роках минулого століття їхав в поїзді з обвинуваченим до Москви для подання відповідних документів в Московський автомобільно-дорожній державний технічний університет є для суду непереконливими та такими, які за жодних обставин не можуть спростувати висунуте ОСОБА_6 обвинувачення.

При цьому, суд також звертає увагу, що з об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, підроблення документа передбачає не тільки виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній, а й внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей.

Той факт, що ОСОБА_6 не числиться в списках студентів, які закінчили Московський автомобільно-дорожній державний технічний університет в 1990 році та диплом йому не видавався не викликає жодного сумніву та повністю підтверджується відповідними доказами згаданими вище.

А тому, ОСОБА_6 при прийомі на роботу на посаду начальника філії «Калуський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» подавши диплом серії НОМЕР_1 від 18.06.1990 року про те, що він ніби то навчався та закінчив Московський автомобільно-дорожній державний технічний університет в 1990 році, що не відповідає дійсності, вчинив неправомірні дії щодо використання завідомо підробленого документа.

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.358 ч.4 КК України, оскільки він вчинив використання завідомо підробленого документа.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті 358 ч.4 КК України, зокрема, у виді штрафу, так як вказане покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

В той же час, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 вимоги ч.5 ст.74 КК України, та звільнити обвинуваченого від призначеного судом покарання на підставі, передбаченій ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до вимог ч.5 ст.74 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного судом покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп. за проведення судово-технічної експертизи.

Речовий доказ, диплом серією УВ №752352 від 18.06.1990 року, відповідно до постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 04.07.2014 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_1