Справа № 362/6735/19
Провадження № 1-кс/362/2343/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001589 від 13.11.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в:

15.11.2019 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 cт. 115 КК України ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано наступним.

13.11.2019, близько 11 годині 30 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перебування в приміщенні вищевказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння смерті людини, з мотиву особистих неприязних відносин, які виникли між ними, в приміщенні кухні знайшла ніж з одностороннє загостреним лезом. Після чого, гострим краєм леза вищевказаного предмета умисно здійснила удар в життєво важливу ділянку тіла ОСОБА_7 в області грудної клітини, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки ліворуч.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_7 було надано своєчасну медичну допомогу.

Згідно довідки Васильківської центральної районної лікарні №77 від 13.11.2019, у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мали місце тілесні ушкодження: ножове поранення грудної клітки ліворуч.

13.11.2019 р. о 15:00 год. ОСОБА_6 було фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ № 7 ГУНП в Київській області.

14.11.2019 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 підтверджується:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 13.11.2019, в якому останній вказує, що 13.11.2019 ОСОБА_6 в ході спілкування, між ОСОБА_6 та потерпілим виник словесний конфлікт, який перейшов в бійку. В ході вищевказаного конфлікту ОСОБА_6 нанесла удар ножем у ліву частину грудної клітки ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.11.2019, в якому останній вказує, що 13.11.2019 він був за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в одній з кімнат будинку, близько 11 год. 30 хв. до нього в кімнату прийшов ОСОБА_7 в якого на плечі була рана від ножа та попросив допомоги, після чого ОСОБА_8 пішов до сусідів, які викликали швидку допомогу;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.11.2019, в якому остання вказує, що 13.11.2019 вона перебувала по АДРЕСА_1 вона побачила наглядно знайомого ОСОБА_7 , який лежав на узбіччі та просив про допомогу. Після чого ОСОБА_9 викликала швидку медичну допомогу;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.11.2019, в якому остання вказує, що 13.11.2019 вона була за місцем своєї роботи а саме: у Васильківській ЦРЛ, де остання працює завідуючою хірургічного відділення, та яка повідомила, що 13.11.2019 до неї на прийом потрапив ОСОБА_7 з проникаючим ножовим пораненням грудної клітини, свідок ОСОБА_10 повідомила, що провела операцію, а саме: днерірування лівої плевральної порожнини;

- протоколом огляду місця події від 13.11.2019, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено в кімнаті №3 (прохідна кімната) на підлозі, а саме (на килимі сірого кольору) пляму РБК зовні схожу на кров з якої в ході ОМП було зроблено змив, також в кімнаті №4 під час ОМП був виявлений стіл, на якому було виявлено предмет зовні схожий на ніж з чорною дерев`яною рукояткою завдовжки 13 см та лезом завдовжки 20 см, на вище вказаному лезі ножа з обох сторін мається пляма РБК зовні схожа на кров;

- протоколом огляду місця події від 13.11.2019, який проводився за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, 87 в приміщені Васильківської ЦРЛ під час ОМП ОСОБА_7 добровільно видав до матеріалів кримінального провадження футболку, в яку був одягнений під час отримання поранення;

- протоколом затримання особи від 13.11.2019, під час проведення процесуальної дії в ОСОБА_6 було вилучено зразки букального епітелію, зразки змивів з лівої та правої руки та зразки зрізів нігтів з правої та лівої руки;

- довідкою Васильківської ЦРЛ № 77 від 13.11.2019, в якій зазначено діагноз ОСОБА_7 , а саме проникаюче ножове поранення грудної клітини ліворуч.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідка чи потерпілого у даному кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справах та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто в закінченому замаху на умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі без альтернативних видів покарання.

Реальним є ризик того, що підозрювана переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, без альтернативної міри покарання.

Крім того, підозрювана не має утриманців, тобто в підозрюваної відсутні стійкі соціальні зв`язки. Підозрювана не має постійного місця роботи або навчання. Також, підозрювана зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджує існування реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може залишити територію Васильківського району, з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в будь-який час, задля уникнення кримінальної відповідальності

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення варто зазначити, що на даний час досудове розслідування перебуває на початковій стадії, не встановлені всі матеріальні об`єкти, які були та могли бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, а також матеріальні об`єкти, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому перебуваючи на волі підозрювана може знищити, сховати або спотворити вказані речі. Окрім цього, оскільки підозрювана особисто вчиняла протиправні дії, безпосередньо перебувала на місці скоєння кримінального правопорушення, тому знає розташування речей та/чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрювана може незаконно впливати на свідка, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, а тому, може виникнути необхідність в додатковому допиті потерпілого та свідка. Крім того, будуть здійснюватися заходи спрямовані на встановлення інших очевидців скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи те, що ОСОБА_6 достовірно відоме місце проживання потерпілого, свідка, підозрювана, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на останніх з метою зміни показів.

Застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_6 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших учасників в даному кримінальному провадженні, оскільки знає місце проживання учасників кримінального провадження, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення істини в кримінальному провадженні, отже вищевказані запобіжні заходи, виходячи з їх характеру та тяжкості, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Вищенаведене свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з зазначеним слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор і слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити. Вважають, що застосування іншого запобіжного заходу у даному випадку перешкоджатиме слідству, тому просять обрати запобіжний захід ту виді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_6 заперечила проти клопотання, просила обрати відносно неї домашній арешт за адресою її знайомого в с. Глеваха або за місцем її реєстрації, де проживає її бабуся, поблизу проживає її мама. Обіцяє прибувати за викликом слідчого.

Захисник підозрюваної заперечив проти клопотання слідчого, вважає, що відсутні ризики, ОСОБА_6 обіцяє не впливати на потерпілого, відносно якого також порушено кримінальне провадження, оскільки він спровокував бійку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обгрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001589 від 13.11.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

14.11.2019 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що прокурором при розгляді клопотання не в повній мірі було доведено обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 оголошено підозру за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, однак матеріали кримінального провадження не містять достатньо доказів, які б давали беззаперечні підстави кваліфікувати її дії саме за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.115 КК України.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

А відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вказує на недостатність переконливості фактів, які б вказували на обґрунтованість підозри саме за ч.3 ст. 187 КК України, разом з тим, зібрані слідством факти надають підстави вважати причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину достатньо вірогідною, і достатніми на даному етапі досудового провадження.

Крім того, слідчим не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі "Єчус проти Литви").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Чахла проти Сполученого Королівства", зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі".

Слідчий суддя звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії", відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено і не доведено, слідчий суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваної найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваної під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити її належну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , має міцні соціальні звязки за місцем реєстрації, оскільки там проживає її бабуся, поблизу проживає іі мати.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судима, має соціальні зв`язки за місцем реєстрації, у зв`язку з чим, вбачається за можливе застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем реєстрації та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи години домашнього арешту, слідчим суддею враховуються потреби для забезпечення засобів життєдіяльності та можливості працювати та відшкодувати завдану потерпілому шкоду.

Вважаю, що вказана міра запобіжного заходу є такою, що відповідає інтересам ОСОБА_6 і не перешкоджатиме інтересам досудового розслідування та в достатній мірі забезпечить виконання ним покладених на неї процесуальних обов`язків, як сторони кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 492, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001589 від 13.11.2019 про застосування до ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Підпилип`я, Кам`янець-Подільського р-ну, Хмельницької області, українки, громадянки України, неодруженої, що має повну середню освіту, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, - запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_6 залишати місце своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , - в період часу з 20-00 год. до 08-00 год.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали покласти на Васильківський ВП ГУ НП України в Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Кам`янець-Подільський ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Строк дії ухвали про тримання підозрювану ОСОБА_6 під домашнім арештом визначити строком на 60 діб, тобто до 13.01.2020 р. включно.

Звільнити підозрювану ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1