Ухвала

04 червня 2019 року
м. Київ
Провадження № 51-2743 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2019 року щодо нього ,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, п. 5 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.
У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Вказаних приписів закону ОСОБА_4 належним чином не виконав.

Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї документів не можливо встановити, яке саме судове рішення оскаржує ОСОБА_4 .
Так, у касаційній скарзі ОСОБА_4 вказує на незаконність ухвали Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2019 року, проте до касаційної скарги додає копію листа судді Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2019 року за вихідним номером № 1461.
У касаційній скарзі не зазначено у чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення, відсутнє обґрунтування необхідності його зміни чи скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412 - 414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вказане позбавляє можливості встановити дійсну позицію ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду.
У порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано належним чином завіреної копії ухвали апеляційного суду, яка оскаржується та посилання на яку містить касаційна скарга, а також додатки до неї.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху й встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3