Справа № 159/5575/19
Провадження № 1-кп/159/394/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001631 від 30 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Детковичі Дрогичинського району Брестської області Республіки Білорусь, білоруса, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово безробітного, неодруженого, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 28.10.2015 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2018 року звільнений умовно-достроково на строк 1 рік 24 дні, за що судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 29 серпня 2019 року, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в парку ім.Лесі Українки в м.Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, використовуючі довірливі відносини з ОСОБА_5 , засновані на знайомстві та спільному розпитті спиртних напоїв, під приводом купівлі спиртних напоїв для подальшого вживання, отримав як засіб для пересування до магазину, велосипед іноземного виробництва «UP» , тим самим незаконно заволодів чужим майном, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2639 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 190 КК України
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні.
Потерпілій ОСОБА_5 також підтвердив обставини, які викладенні в обвинуваченні, будь-яких претензій не має та просить суворо не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), погодиася з кваліфікацією вчиненого ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.
З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі.

Призначаючи реальне покарання в мінімальних межах суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідльності за злочини проти власності Повторно скоїв аналогічний злочин через нетривалий період після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі. Останній фактично не має постійного місця проживання та работи, тобто у нього відсутністі міцні соціальні зв`язки.
З цих підстав суд не застосовує покарання у виді штрафу та не вбачає підстав для застосування звільнення від покарання з випробуванням.
Визначаючи мінімальне покарання у виді обмеження волі суд бере до уваги позицію потерпілого, щодо призначення більш м`якого покарання, суму мвйна яким незаконно заволодів обвинувачений, а також ту обставину, що майнова шкода потерпілому відшкодована шляхом вилучення велосипеда працівниками правоохоронних органів.
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України .
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 942,06 ( дев`ятсот сорок дві грн. 06 коп).

Речові докази у справі, а саме: велосипед іноземного виробництва «UP» чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання у камеру речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області повернути потерпілому ОСОБА_5 , скасувавши накладений на нього арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинувачему, потерпілому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1