Справа № 1-13/2002
Постанова
Іменем України

24.09.2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді- ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

розглядаючи в попередньому судовому в залі суду в м. Житомирі криміналь¬ну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міас, Челябінської області, Росія, ук¬раїнця, громадянина України, з вищою освітою, адреса місця проживання АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 15.06.2018р. з Житомирського апеляційного суду за підсудністю надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 за п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.

Згідно обвинувального висновку підсудний ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він маючи на початок жовтня 2001року особисті грошові борги на значну суму та маючи на меті внести кошти на придбання автобусу для збірної команди Житомирської області по тріатлону, в складі якої він теж виїздив на змагання, ОСОБА_6 вирішив добути гроші для вказаних цілей злочинним шляхом.

На виконання своїх злочинних корисливих намірів, ОСОБА_6 , на початку жовтня 2001 року в газеті безкоштовних оголошень "Мегаполіс" виписав повідомлення про купівлю квартири громадянкою ОСОБА_9 , яка залишила свій квартирний контактний телефон НОМЕР_1 . За номером вказаного телефону на власному комп`ютері, ОСОБА_6 за відповідною програмою встановив адресу ОСОБА_9 - АДРЕСА_2 . Крім того, маючи на меті обманним шляхом проникнути у вказану квартиру, ОСОБА_6 тим же шляхом встановив адресу сусідки ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ( квартира АДРЕСА_3 того ж будинку ). Вважаючи, що ОСОБА_9 має значну суму грошей на придбання квартири, ОСОБА_6 вирішив вчинити розбійний напад на ОСОБА_9 для заволодіння цими грошима та в ході якого вбити потерпілу з користі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , заздалегідь приготувавши ніж кустарного виробництва, мотузку, пневматичний пістолет, скотч - липку стрічку, 23 жовтня 2001 року, відразу в післяобідній час, з вказаними знаряддями підійшов до квартири АДРЕСА_4 . Коли на дзвінок, ОСОБА_9 відкрила вхідні двері, ОСОБА_6 , намагаючись ввести в оману ОСОБА_9 , став задавати їй питання стосовно сусідки ОСОБА_10 .. Не підозрюючи злочинних намірів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 запросила його в квартиру, щоб відповісти на поставлені ним запитання.

Проникнувши таким чином в житло потерпілої, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів напав на ОСОБА_9 з метою заволодіння її грішми в особливо великих розмірах ( вартість квартири в м. Житомирі, яку, як вважав ОСОБА_6 , потерпіла збиралась придбати ) направив на неї пневматичний пістолет, який потерпіла сприйняла як бойову зброю погрожуючи їй насильством небезпечним для .життя і здоров`я, ОСОБА_6 став вимагати від ОСОБА_9 гроші, приготовлені для купівлі квартири. Потерпіла пояснила, за її оголошенням квартиру збирається купувати її знайома, а в неї грошей немає. Зрозумівши, що бажаного злочинного результату він не досягне, ОСОБА_6 вирішив довести свій злочинний намір до кінця і вбити ОСОБА_9 з користі.

Реалізуючи цей злочинний намір, спрямований на умисне вбивство потерпілої з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , застосовуючи фізичне насильство небезпечне для життя потерпілої, зв`язав їй руки липкою стрічкою, накинув на шию ОСОБА_9 мотузку, яку приніс з собою, і з метою умисного вбивства з користі, з силою став здавлювати мотузкою життєво важливий орган потерпілої - шию. Коли у вказаний спосіб йому не вдалося вбити ОСОБА_9 , ОСОБА_6 вийняв принесений з собою ніж, яким зі значною силою двічі перерізав горло потерпілій і, таким чином, умисно вбив ОСОБА_9 з корисливих мотивів.

Смерть ОСОБА_9 , настала внаслідок різаних ран шиї з пошкодженням стравоходу, гортані, правої загальної сонної артерії, що ускладнилися великою крововтратою.

В ході умисного вбивства ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: на шиї в середній її частині, горизонтально, рівномірно вираженої на всьому протязі странгуляційної борозни, двох горизонтально розташованих, з`єднаних між собою різаних ран передньої поверхні шиї з пошкодженням стравоходу, хрящів гортані, правої загальної сонної артерії, одного перелому правого верхнього рожка щитоподібного хряща, наскрізного горизонтального розрізу обох пластинок щитоподібного хряща, ушкоджень шийного відділу хребта.

Після скоєних злочинів, ОСОБА_6 з місця події втік.

Умисними діями, що виразились в розбійному нападі, з метою заволодіння чужим майном, в особливо великих розмірах, з проникненням у житло, поєднаному з умисним вбивством потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України.

Діями, що виразились в умисному вбивстві потерпілої з корисливих мотивів, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений п.6 ч.2 ст. 115 КК України.

В попередньому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даної кримінальної справи .

ОСОБА_6 в попередньому судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив суд задовольнити повністю дане клопотання, при цьому вказав, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінальної справи.

Прокурор заперечував проти закриття кримінальної справи, вказуючи на те, що вина підсудного на даний час не доведена, а тому вирішувати питання щодо звільнення підсудного від покарання можливе при винесенні вироку по справі.

Потерпілий по справі підтримав думку прокурора

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Санкція статті 115 ч. 2 КК України, за діяння яке інкримінується ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, тобто вчинений злочин за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжких.

Відповідно до ст. 12 КК України та згідно ст. 282 КПК України (в редакції 1960 року), суд вправі звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити за підставою передбаченою п.5 ч.1 ст. 49 КК України, тобто особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею особливо тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч.4 ст. 49 КК України питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і замінюється позбавленням волі на певний строк.

На даний час, судом кримінальна справа по суті не розглянута, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання застосування давності в даній кримінальній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 282 КПК України (в редакції 1960 року), ст. 49 КК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даної кримінальної справи.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3