Справа № 643/7347/19
Провадження № 1-кп/643/1155/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001012 від 27.02.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, який одружений, має неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адесою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 16.09.2019 року прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що станом на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме. ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення від покарання, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, не має стійких соціальних зв`язків, не працює та не має постійної роботи, що негативно впливає на його репутацію та свідчить про стійкий злочинний асоціальний настрій, що в свою чергу свідчить про реальні спроби уникнення від покарання шляхом переховування від суду. Крім того, на розгляді Київського районного суду м. Харкова перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується в даному кримінальному провадженні, вчинені після того, як ОСОБА_4 було пред`явлено обвинуваченням у вчиненні умисного насильницького злочину проти здоров`я особи, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки між ними мають місце родинні стосунки та можливий тиск на останніх. Враховуючи наведене, обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та його поведінку, запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

ОСОБА_4 , а також його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

В обґрунтування заперечень ОСОБА_4 посилався на незадовільний стан здоров`я. Захисник зазначав, що тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , сама по собі не може обґрунтовувати подальше тримання останнього під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд керується таким.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого насильницького злочину проти життя та здоров`я особи, який передбачений ч. 1 ст. 121 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 також обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості. Як вбачається з даних обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину за наступних обставин. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 27.02.2019 року несподівано для ОСОБА_8 наніс останньому рукояткою ножа два удари в область голови, від яких потерпілий впав на підлогу. Потім, згідно даних обвинувального акту, ОСОБА_4 засунув лезо ножа в рот потерпілому, чим спричинив останньому ушиблено-рвані рани верхньої та нижньої губ. Потім ОСОБА_4 , згідно пред`явленого обвинувачення, рукояткою ножа наніс ОСОБА_8 два удари в область голови, від яких потерпілий втратив свідомість. В той час, коли потерпілий втратив свідомість, ОСОБА_4 згідно обвинувального акту спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням та травматичною екстракцією 3 зубів, після чого відрізав лезом ножа ліву вушну раковину потерпілого, а коли ОСОБА_8 втратив свідомість, засунув останньому в рот шматок відрізаної лівої вушної раковини.
Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України. Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 26.03.2017 року в ході конфлікту з тестем наніс останньому удар ножом в область живота справа. Також, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 26.02.2019 року в ході конфлікту з ОСОБА_9 наніс останній більше 10 ударів в область тулуба рукою, в якій тримав кілограмову гантелю. Вказані кримінальні правопорушення, згідно даних обвинувального акту, вчинені 26.03.2017 року та 26.02.2019 року. Обвинувальні акти затверджені прокурором відповідно 29.05.2017 року та 28.03.2019 року.
Таким чином, кримінальні правопорушення, які мали місце 27.02.2019 року та у вчиненні яких ОСОБА_4 обвинувачується в даному кримінальному провадженні згідно обвинувального акту, вчинені після того, як ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні умисного насильницького злочину проти здоров`я особи, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Два з вказаних вище кримінальних правопорушень, що інкриміновані ОСОБА_4 згідно даних обвинувальних актів, вчинені з використанням ножа.
Станом на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочався, потерпілі та свідки не допитані.
За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, кількість епізодів злочинної діяльності, в яких він обвинувачується, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, на даній стадії судового провадження суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 години 13 листопада 2019 року.
Також, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадження підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, на більш м`який, про що просили суд обвинувачений та його захисник.
Так, оцінюючи доводи ОСОБА_4 щодо незадовільного стану здоров`я, суд керується таким.
Ухвалою від 20.05.2019 року судом за власною ініціативою було зобов`язано Харківську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 провести невідкладне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , який тримається під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 199), з метою визначення стану здоров`я ОСОБА_4 та вирішення питання щодо необхідності його лікування у встановленому законодавством України порядку.

У відповіді від 12.06.2019 року Харківська медична частина № 27 Філії у Харківській та Луганській областях Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» повідомила суд про виконання ухвали та зазначила, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом МРТБ легень, йому за станом здоров`я рекомендовано продовжити лікування в умовах Покровської спеціалізованої туберкульозної лікарні № 17 та проводити засідання в режимі відеоконференції.

Таким чином, отримана судом інформація про стан здоров`я ОСОБА_4 свідчить, що останньому надається лікування в умовах СІЗО. Вказана інформація не містить даних щодо наявності у ОСОБА_4 інших захворювань та неможливість їх лікування в умовах СІЗО.

Так, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», порядок надання медичної допомоги хворим на туберкульоз особам, взятим під варту, чи які тримаються в установах виконання покарань, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок надання медичної допомоги хворим на туберкульоз особам, взятим під варту, чи які тримаються в установах виконання покарань, затверджений постановою КМУ від 25.06.2014 року № 205. Вказаним нормативним актом визначено в тому числі порядок надання медичної допомоги хворим на заразні форми туберкульозу.
За таких обставин, станом на даний час у суду відсутня інформація, яка б свідчила про обґрунтованість доводів ОСОБА_4 про погіршення стану здоров`я та неможливість відповідного лікування в умовах СІЗО.

Крім того, з метою забезпечення прав обвинуваченого, судом в ухвалі від 25.07.2019 року вдруге за власною ініціативою зобов`язано Харківську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 провести додаткове медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, суд не може визнати посилання ОСОБА_4 на стан здоров`я в якості обставини, яка спростовує доводи сторони обвинувачення щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника відносно того, що тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , сама по собі не може обґрунтовувати подальше тримання останнього під вартою, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як зазначено вище, підставою для висновків суду про доцільність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою є не тільки тяжкість правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а сукупність даних щодо його особи.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи сторони захисту та усне клопотання останніх про зміну запобіжного заходу.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити в апеляційному порядку дану ухвалу в частині продовження строку тримання його під вартою.
Керуючись ст. 183, 331, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на більш м`який запобіжний захід відмовити.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України, на строк до 24:00 годин 13 листопада 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1