Справа №140/3276/17
Провадження №1-кп/127/621/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

сторони захисту: адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, пунктами 1 та 7 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, пунктами 1 та 7 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК).

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу не відпали.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 зауважив, що прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, однак письмове клопотання містить відомості щодо іншого періоду доби, крім того в клопотанні невірно зазначена адреса проживання обвинуваченого. Також зазначив, що існування ризиків нічим не підтверджено, а тому просив змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 також заперечила проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просила змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку своїх захисників.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах кримінального провадження містяться їхні письмові заяви, згідно з якими останні просять проводити розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому частиною другою статті 331 КПК регламентовано, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частини шостою статті 181 КПК регламентовано, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. При цьому, частиною першою статті 199 КПК визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Зі змісту частини другої статті 184 КПК випливає, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Стороною обвинувачення зазначені вимоги кримінально-процесуального закону дотримано не було, однак сторона захисну просила здійснити розгляд питання щодо запобіжного заходу застосованого відносно ОСОБА_8 у зазначеному судовому засіданні, без відкладення судового розгляду для дотримання вимог кримінально-процесуального закону щодо строку та порядку вручення відповідного клопотання стороні захисту.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приймає до уваги наступне.
Порядок застосування запобіжного заходу регламентований статтею 194 глави 18 КПК, зокрема, зі змісту частини другої статті 194 КПК випливає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Відповідно до вимог статей 177, 178 КПК, суд, враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, пунктами 1 та 7 частини другої статті 115 КК, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Суд також враховує, що Європейським Судом з прав людини звернуто увагу на те, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21, справа «Подвезько проти України»).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2019 р. до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів. В подальшому, ухвалою суду від 27.02.2019 р. строк дії запобіжного заходу продовжено, однак змінено період його застосування з цілодобового на певний період доби, а саме: з 22:00 год. до 06:00 год. 19.04.2019 р. продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 17.06.2019 р. та виключено з обов`язків, покладених на обвинуваченого носіння електронного засобу контролю.
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також доказів щодо намагання обвинуваченим переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується прокурором надано не було. При цьому, суд також враховує, що на даний час усі свідки у кримінальному провадженні не допитані й триває з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами. А тому, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, та вважає за доцільне з метою попередження позапроцесуального впливу обвинуваченого на зазначених осіб, продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання строком на 60 днів, із покладенням обов`язків, визначених пунктами 1- 4 частини п`ятої статті 194 КПК. Разом з тим, суд враховує, що стороною обвинувачення у заявленому клопотанні ставиться питання про застосування зазначеного запобіжного заходу з 06.00 год. до 22.00 год., тобто у денний час доби. Суд з цього приводу вважає за доцільне зазначити, що підставою для зміни строку часового обмеження застосованим запобіжним заходом було саме надання обвинуваченому можливості працевлаштування для забезпечення своєї сім`ї відповідними засобами для існування, а також з метою відшкодування потерпілим шкоди (майнової та немайнової). Стороною обвинувачення у поданому до суду клопотанні не мотивовано, чим зумовлена необхідність зміни зазначених часових обмежень. Тому суд приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 331, 371 КПК,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме: з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за адресою: АДРЕСА_1 на 60 днів, тобто з 04.06.2019 р. до 23.59 год. 03.08.2019 р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені пунктами 1-4 частини п`ятої статті 194 КПК, а саме: прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; не відлучатися із м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд та прокурора про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в кримінальному провадженні, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві та прокурору Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 для контролю за її виконанням.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Суддя:

Суддя: