Справа № 333/4924/19

Провадження № 1-кс/333/1952/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
23.08.2019 року старший слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0002852 від 23.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено наступне.
В провадженні Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002852 від 23.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
22.08.2019 року до Комунарського ВП надійшла заява ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , знаходячись на території вокзалу «Запоріжжя-1» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 6-г, відкрито викрав мобільний телефон, який належить потерпілому, чим спричинив останньому майнову шкоду в сумі 3 800 грн.
Під час складання протоколу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, в ході обшуку ОСОБА_6 було виявлено на вилучено: мобільний телефон «LEACOO», в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водофон».
Отже, вищевказані речі є предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчий вважає, що вилученні 23.08.2019 року речі, мають істотне значення під час доказування при проведенні досудового розслідування та встановлення істини по справі, просить задовольнити клопотання та накласти арешт на наступне майно: мобільний телефон «LEACOO», в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водофон».
В судове засідання старший слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути клопотання за її відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити.
Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про арешт майна, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України (кримінальне провадження № 0002852).
Органом досудового розслідування встановлено наступне.
22.08.2019 року до Комунарського ВП надійшла заява ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , знаходячись на території вокзалу «Запоріжжя-1» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 6-г, відкрито викрав мобільний телефон, який належить потерпілому, чим спричинив останньому майнову шкоду в сумі 3 800 грн.
Під час складання протоколу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, в ході обшуку ОСОБА_6 було виявлено на вилучено: мобільний телефон «LEACOO», в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водофон».
Отже, вищевказані речі є предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
23.08.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчий вважає, що вилученні 23.08.2019 року речі, мають істотне значення під час доказування при проведенні досудового розслідування та встановлення істини по справі, просить задовольнити клопотання та накласти арешт на наступне майно: мобільний телефон «LEACOO», в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водофон».
Під час складання протоколу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, в ході обшуку ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон «LEACOO», в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водофон». Отже, вищевказані речі є предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
23.08.2019 року постановою слідчого про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів, визнано по кримінальному провадженню за № 0002852 мобільний телефон «LEACOO», в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водофон».
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також враховуючи те, що слідчим під час розгляду клопотання доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено 23.08.2019 року в ході обшуку ОСОБА_6 слідчим суддею встановлено, що існують підстави визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вище зазначене майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «LEACOO», в корпусі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водофон», вилучений в ході обшуку ОСОБА_6 , який є речовим доказом, а саме може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1