Справа №:755/7790/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "22" квітня 2019 р.
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , в які просить зобов`язати слідчого розглянути клопотання про проведення слідчих дій, та виконати попередні постанови якими було задоволено клопотання заявника та провести слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні №0000033.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 05.04.2019 року він звернувся до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 з клопотанням про проведення слідчий дій, однак слідчим клопотання не розглянуто у визначений строк, та відповіді про результат його розгляду не надано.

Також, слідчим не виконані постанови 20.10.2018, 13.01.2019 року про задоволення клопотання ОСОБА_3 та не проведено слідчі дії.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, вказаний перелік є вичерпним.
Згідно з приписами ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Тобто, з огляду на приписи ст. 220 КПК України, слідчий зобов`язаний був розглянути подане клопотання з дотриманням положень кримінального процесуального закону, а саме виконати вимоги як ч. 1, так і ч. 2 ст. 220 КПК України.

Як вбачається з матеріалів доданих до скарги, 05 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з клопотання про проведення слідчих дій, яке було отримане згідно штампу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві 05 квітня 2019 року, проте на даний момент жодних підтверджень розгляду слідчим клопотання не надано, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити в цій частині.

Щодо вимог заявника, про зобов`язання слідчого виконати постанови від 20.10.2018, 13.01.2019 року про задоволення клопотання ОСОБА_3 та провести слідчі дії, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні в цій частині скарги, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Разом з тим, частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Керуючись ст. 22, 40, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000033, вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням ОСОБА_3 від 05 квітня 2019 року в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання.
В іншій частині скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя