Провадження № 1-кп/638/632/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщені зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання заступника директора Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» ОСОБА_8 про передачу обвинуваченого на поруки трудовому колективу по кримінальному провадженню відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України -

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002179 від 04.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку з передачею обвинуваченого на поруки трудовому колективу Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут».

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника з тих мотивів, що у обвинуваченого відсутнє щире каяття.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні підтримали позицію прокурора та заперечували проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що шкода, завдана злочином, обвинуваченим не відшкодована, ОСОБА_4 не кається у скоєному.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» - підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею на поруки, є щире каяття особи в скоєнні злочину, що свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом, установи чи організації та виправити свою поведінку та рішення колективу про передачу обвинуваченого на поруки колективу.
Відповідно до положень ч.1 ст.47 КК України - особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Системний аналіз ч.1 ст.47 КК України свідчить про те, що однією із умов для застосування положень ч.1 ст.47 КК України є щире каяття особи, яке полягає не лише у визнанні особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а й у дійсному, відвертому, а не уявному визнанні своєї провини у вчиненому злочині, щирому жалю з приводу цього та осуду своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні цієї особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зазначений висновок також констатований Верховним Судом, зокрема, в постанові від 22.03.2018 р. у справі 759/7784/15-к.
За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання, суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.
Відповідно до норм діючого законодавства щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Щире каяття повинно супроводжуватись розкриттям злочину, відшкодуванням завданого збитку та іншими позитивними діями, підтверджуючими усвідомлення протиправності своєї поведінки.
Крім того, належне оформлене клопотання колективу - це прийняте на його загальних зборах письмове звернення до суду з мотивованим проханням звільнити члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинення злочину з визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку поруки, коли колектив зобов`язується здійснювати щодо цієї особи заходи виховного характеру, а особа, в свою чергу, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою та сумлінною працею, не ухилятися від заходів виховного характеру колективу, дотримуватись правил громадського порядку, і все повинно свідчити саме про довіру колективу в щире каяття винної особи.
Зазначене судом встановлено.
Але для застосування ст.47 КК України в даному випадку перешкодою є відсутність обов`язкової передумови щирого каяття.
Матеріали справи не містять відомостей щодо відшкодування обвинуваченим завданих злочином збитків. Крім того, в матеріалах справи наявний цивільний позов потерпілої. Дані обставини свідчать про те, що обвинувачений не відшкодував потерпілій завдані збитки.
В даному випадку, враховуючи пояснення потерпілої ОСОБА_6 про те, що у неї обвинувачений не просив вибачення, не бажає відшкодовувати матеріальні збитки та моральну шкоду, що свідчить про відсутність на цей час наявності щирого каяття обвинуваченого як умови для застосування судом положень ст.47 КК України, а отже суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутнє щире каяття, а тому немає підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України.
При розгляді клопотання суд виходить із положень ст.285-288 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, згідно яких звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст.288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та продовжує судове провадження в загальному порядку.
Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити, що не позбавляє сторону захисту права повторного звернення із вказаним клопотанням в разі виникнення підстав для застосування судом положень ч.1 ст.47 КК України.
Керуючись ст.47 КК України, ст.350 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання заступника директора Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» ОСОБА_8 про передачу ОСОБА_4 на поруки трудовому колективу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 10.06.2019 року о 16:30 годині.

Головуючий: суддя ОСОБА_1