В И Р О К
іменем України

21 листопада 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000630 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 16.07.2019, близько 10 год 50 хв, перебуваючи по вул. Ковтуна в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, наніс ОСОБА_5 три удари кулаком в обличчя та шиї, чим спричинив фізичний біль останньому. Після чого, з метою доведення свого умислу, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою наживи, відкрито викрав з кишені штанів ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ "Nokia" модель 230, бувший у вжитку, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2628/19 від 30.07.2019, становить 1434,56 грн.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, досліджуючи дані про особу винного, враховує, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції сатті.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, є особою, яка не має судимості, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, усвідомлення наслідків скоєного правопорушення та щире його каяття, відсутність претензій з боку потерпілого, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон ТМ "Nokia" модель 230, бувший у вжитку, переданий на зберігання ОСОБА_5 , - вважати йому повернутим.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 2628/19 від 30.07.2019 у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку вручити негайно обвинуваченому, прокурору, інши учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Головуючий: