Справа №584/1214/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/359/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000295 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 18 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.189 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Начальник СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до Путивльського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без визначення розміру застави, мотивуючи його наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 14.08.2019 близько 23-00 год., за попередньою змовою з раніше судимими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі ОСОБА_11 «Ford Transit» д.н. НОМЕР_1 , з метою незаконного заволодіння майном потерпілого приїхали до будинку ОСОБА_15 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 . Зайшовши до будинку потерпілого, ОСОБА_13 наніс один удар рукою по обличчю потерпілого, з метою подолання подальшого опору та наказавши не чинити супротив, разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 викрали дерев`яне ліжко, 8 чавунних батарей опалення, два столи, два стільця, кросівки та вхідні металеві двері, виламавши їх з дверної коробки, спричинивши таким чином потерпілому матеріальної шкоди на заявлену суму 6000 грн.

Ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 18 серпня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16-00 год. 13 жовтня 2019 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 100350 грн. та покладенням певних обов`язків.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника СВ Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 . Також порушує питання про обрання відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вказує на те, що викладені у підозрі фактичні обставини вчинення інкримінованого її підзахисному злочину об`єктивно не підтверджуються матеріалами клопотання, частина доказів, наведених в клопотанні щодо обгрунтованості підозри в матеріалах взагалі відсутня, а тому вважає передчасним висновок слідчого судді про вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Так, зокрема, посилається на покази, надані ОСОБА_7 в ході розгляду вказаного клопотання, який пояснював, що потерпілий ОСОБА_15 вже тривалий час розпродує меблі зі свого будинку, який йому залишився у спадщину, підозрюваний придбав у потерпілого ліжко та двері, за які розрахувався. Двері перевіз до свого будинку, де їх і установив, заплативши майстру 500 грн.

Викладене, на думку захисника, підтверджується протоколом одночасного допиту потерпілого та підозрюваного, який безпідставно не було взято до уваги слідчим суддею і відмовлено у задоволенні клопотання захисника про перегляд відеозапису даної слідчої дії.

Також посилається на протокол допиту потерпілого, з якого вбачається, що йому підозрюваний ОСОБА_13 винен грошей та наявну в матеріалах провадження розписку потерпілого, за змістом якої він має претензії лише до ОСОБА_13 до інших таких не має, яка, як стверджує захисник, була складена в присутності слідчого та двох працівників ІТТ.

Зауважує на тому, що підозрюваному клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вручено на 6 аркушах, тоді як до суду клопотання з додатками було направлено на 11 аркушах. Також зазначає, що доказів існування заявлених в клопотанні ризиків матеріали клопотання не містять, не досліджувались такі і в судовому засіданні, а сама тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання та реєстрації, дружини, неповнолітньої дитини, на думку апелянта, давала слідчому судді можливість застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану захисником апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Путивльського відділення Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 за № 0000295 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

16.08.2019 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 17.08.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

18.08.2019 начальник СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернувся до Путивльського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, яке ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 18.08.2019 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 100350 грн.

Відповідно до ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.177, 178, 193 КПК України, перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, існування ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, а також доведеність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, таким чином взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст.178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Викладені в клопотанні начальника СВ Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 обставини, що дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , підтверджуються дослідженими слідчим суддею письмовими доказами.

Так, з доданого до клопотання протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що потерпілий ОСОБА_15 16.08.2019 звернувся до поліції із заявою про відкрите викрадення майна з будинку, що йому належить ОСОБА_12 та ще 4 невідомими йому особами (а.м.п.4). Відповідно до протоколу допиту потерпілого від 16.08.2019 ОСОБА_15 підтвердив участь ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та трьох інших чоловіків у скоєнні щодо нього злочину (а.м.п.5-6).

Крім того, за даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2019 потерпілий ОСОБА_15 впізнав особу під номером «2» як одного із учасників викрадення майна з його будинку (а.м.п.7).

З доданого до клопотання письмового повідомлення про підозру, вбачається, що 17 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (а.м.п.10).

Аналіз наведених доказів вказує на те, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри на даній стадії кримінального провадження, враховуючи час повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Крім того, слід зазначити, що при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), яка відображена в рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (п.175), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Також, згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отже, слідчий суддя, надаючи оцінку доданим до клопотання матеріалам, прийшов до правильного висновку про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, у зв`язку із чим доводи захисника ОСОБА_8 , висловлені у судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості підозри, колегія суддів залишає поза увагою, оскільки на даній стадії розгляду провадження це питання є передчасним.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_15 , свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх існування є обґрунтованим.

Так, зокрема, слідчий суддя, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, який не працює, постійного джерела прибутку не має, раніше судимий, дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, заявлених у клопотанні.

До того ж, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Тому, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 з приводу недостатності обґрунтування застосування до її підзахисного найсуворішого запобіжного заходу лише тяжкістю інкримінованого злочину та суворістю можливого покарання без урахування інших обставин, зокрема, що її підзахисний має постійне місце проживання та реєстрації, дружину та неповнолітню дитину, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, дослідивши належним чином всі матеріали провадження.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 18 серпня 2019 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4