Провадження № 1-кс/712/5383/19
Справа № 712/9404/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , особи яка подала скаргу ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що 13.12.2019 детективами Національного антикорупційного бюро України на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 28.11.2017 у справі № 760/25473/17 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000869 та розпочато досудове розслідування за заявою ОСОБА_10 від 06.11.2017 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

07.09.2018 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено Управлінню Служби безпеки України в Черкаській області.

07.09.2018 року заступник Начальника слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_11 прийняв рішення (у формі постанови) про закриття кримінального провадження № 0000869 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Вважає процесуальне рішення про закриття кримінального провадження № 0000869 є незаконним, необґрунтованим, таким, що суперечить наявним у кримінальному провадженні матеріалами та обставинам справи, тому відповідна постанова від 26.06.2019 є невмотивованою та підлягає скасуванню з підстав по перше: оскільки адвокатом ОСОБА_12 було надіслано 87 арк. доказів для долучення до матеріалів кримінального провадження, а по вищевказаним документам взагалі не надано оцінку під час досудового розслідування. Крім того вважає, твердження ОСОБА_11 про відсутність факту завдання ОСОБА_10 істотної шкоди діями слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0001998 не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для закриття кримінального провадження № 0000869, оскільки слідчими під час досудового розслідування не дослідженні та не взяті до уваги докази, надані ОСОБА_10 та його представником, під час винесення рішення про закриття провадження.

По друге вважає, що слідчими УСБУ у Черкаській області у кримінальному провадженні не проведено ряд слідчих та процесуальних дій, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили.

Просить суд скасувати рішення заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження № 0000869, викладене у формі відповідної постанови від 26.06.2019.

Крім того зазначає, з урахуванням того, що оскаржувану постанову від 26.06.2019 отримано лише 02.07.2019 простим поштовим відправленням, визначений законом 10- денний строк її оскарження закінчується 12.07.2019.

В судовому засіданні ОСОБА_10 та його адвокат ОСОБА_13 підтримали скаргу, та пояснили, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з підстав викладених в скарзі. Окрім того звернули увагу суду щодо порушення правил предметної і територіальної підслідності у даному кримінальному провадженні оскільки на їх думку досудове розслідування здійснювалось з порушенням правил територіальної підслідності, тобто не уповноваженим органом досудового розслідування.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_11 та прокурор ОСОБА_14 заперечували проти скарги та просили відмовити в задоволенні скарги, оскільки вважають, що винесена постанова про закриття кримінального провадження на їх думку є законною та обґрунтованою.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000869 від 13 грудня 2017 року, слідчий суддя встановив наступне.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального провадження. Всебічність дослідження обставин справи означає, що слідчий повинен висунути та ретельно перевірити всі можливі версії, що випливають із обставин справи, про характер кримінального правопорушення та про осіб, які його вчинили, дослідити всі сторони події, що розслідується. Повнота дослідження обставин кримінальної справи означає виявлення всіх обставин, що належать до предмета доказування у справі. Об`єктивність дослідження означає неупередженість осіб, які здійснюють розслідування або судовий розгляд справи, встановлення та перевірку всіх обставин справи як тих, що викривають особу у вчиненні злочину, так і тих, що виправдують, як тих, що обтяжують, так і тих, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безструнним і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Разом з тим, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчий суддя вважає, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що 13.12.2017 року Національним антикорупційним бюро України на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.11.2017, винесеною за результатами розгляду скарги громадянина ОСОБА_10 про не внесення детективами Національного антикорупційного бюро України відомостей щодо можливого вчинення відносно нього окремими посадовими особами Генеральної прокуратури України кримінальних правопорушень, до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000869 внесені відомості за фактом перевищення службовими особами Генеральної прокуратури України, прокуратури Черкаської області своїх службових повноважень при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001998, тобто за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

07.09.2018 року постановою першого заступника Генерального прокурора України підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України у кримінальному провадженні № 0000869 від 13.12.2017 визначено за слідчим відділом УСБУ в Черкаській області.

26.06.2019 року заступник начальника слідчого відділу УСБУ в Черкаській області ОСОБА_11 прийняв рішення (у формі постанови) про закриття кримінального провадження № 0000869 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000869 від 13.12.2017 встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 365 КК України, являється злочином з матеріальним складом об`єктивна сторона якого потребує наявності суспільно небезпечних наслідків у вигляді істотної шкоди, якою, згідно примітки 1 до ст. 364 КК України являється така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В ході розслідування кримінального провадження встановлено неможливість причинно-наслідкового зв`язку між вище описаними діями працівників Генеральної прокуратури України і прокуратури Черкаської області та можливим настанням наслідків у вигляді заподіяння громадянину ОСОБА_10 істотної шкоди, а також відсутність самого факту заподіяння останньому такими діями працівників прокуратури істотної шкоди.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що у ході дослідження обставин кримінального провадження у їх сукупності, не здобуто об`єктивних, фактичних та достатніх доказів, що вказували б на вчинення злочину працівниками Генеральної прокуратури України та прокуратури Черкаської області була винесена оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження.

Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлено, що постанова слідчого має бути вмотивована.
Проте, на думку слідчого судді, ці вимоги процесуального закону при закритті кримінального провадження дотримані не були.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000869 від 13 грудня 2017 року за фактом перевищення службових повноважень працівниками Генеральної прокуратури України та прокуратури Черкаської області при розслідуванні кримінального провадження № 0001998 від 23.09.2015 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 197-1 КК України, на підставі п. 2 ч.1ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях вказаних осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України прийнята передчасно, без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
За таких обставин скарга заявника про скасування постанови про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню. При цьому слід визнати поважною причину пропуску строку для звернення до суду зі скаргою та поновити цей строк, оскільки заявником надано належні та достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.
Крім того слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу на питання щодо порушення правил предметної і територіальної підслідності проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки ст.216 КПК України визначено підслідність здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.
Постанову заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Черкаській області підполковника юстиції ОСОБА_4 від 26 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000869 від 13 грудня 2017 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_15

Повний текст ухвали проголошено 31 липня 2019 року.