Єдиний унікальний номер №243/3878/19
Номер провадження №1-кп/243/528/2019
В И Р О К
Іменем України

«03» червня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, який має неповнолітню дитину 2011 року народження, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.10.2002 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч.2 , 296 ч. 2 , 70, 104 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 27.05.2005 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців, звільнений умовно-достроково 04.03.2008 року, не відбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 6 днів;
- 18.03.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4, 72 ч.1 до арешту строком на 4 міс 10 днів, звільнений за відбуттям строку покарання 28.09.2016 року;
- 13.06.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 396 КК України до 3 років позбавлення волі, визнано таким, що відбув покарання повністю.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2013 року та на підставі виконавчого листа № 2/243/2760/2013 від 02.09.2013 року ОСОБА_6 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2013 року на утримання своєї доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і до її повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_6 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, не сплачував аліменти, порушуючи ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; на обліку в Слов`янському міському центрі зайнятості не перебував, обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я не має, офіційно був працевлаштованим в період часу з 16 липня 2018 року по 12 вересня 2018 року на посаді вантажника ТОВ «Слов`янська Хохлушка», отримував заробітну платню, але аліменти на утримання дитини не сплачував в повному обсязі, борг не погашав, будь якої іншої допомоги своїй неповнолітній доньці ОСОБА_7 не надавав, та, не дивлячись на неодноразові попереджався Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управлінням юстиції в Донецькій області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, рішення суду не виконував і, таким чином, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 19 липня 2013 року по 15 березня 2019 року в сумі 69 761 грн. 82 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що йому було достовірно відомо, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2013 року з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 . Текст рішення він своєчасно отримував, ознайомлювався з його змістом. Деякий час він добровільно сплачував аліменти, але потім відносини між ним та дружиною погіршились, вона перестала давати йому доньку, а тому він вирішив не сплачувати аліменти, хоча мав можливість для виплати аліментів. На теперішний час він розкаюється у вчиненому, бажає відновити спілкування з донькою, буде шукати шляхи для погашення заборгованості з аліментів та сплати поточних платежів.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що з 2013 року лише тричі, одразу після винесення рішення судом, отримувала аліменти від ОСОБА_6 на утримання доньки. Вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, ніякого постійного джерела доходу не має, проживає вдвох з дівчинкою, а тому дуже потребує допомоги від ОСОБА_6 на утримання їх доньки ОСОБА_8 . Просила вирішити питання про покарання обвинуваченого на розсуд суду.

Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який перебував під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з квітня 2002 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками». З червня 2002 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». З 2000 року по теперішний час перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: соціалізований розлад поведінки. Дислексія, акустична дисграфія. Згідно із характеристикою ОСОБА_6 , наданою за місцем мешкання, останній зарекомендував себе з посереднього боку, з сусідами та в побуті конфліктних ситуацій не створює, скарг на його поведінку не надходило.

Суд вважає переконливим і приймає до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 330 від 02.04.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, чи слабоумством не страждає. Виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, ускладнений розладом психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. За своїм психічним станом в період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню ОСОБА_6 не знаходився в тимчасово хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 хронічними психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 складеної Слов`янським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння у скоєному злочині та повне визнання своєї вини.

Обставиною, що згідно з положеннями статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

Однак, приписами ст. 92 ч.1 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, у встановленому КПК України випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення , і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Проте, як вбачається з обвинувального акту, органом досудового розслідування обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 не встановлено, тому суд не враховує рецидив злочину, як обставину, яка обтяжує покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням вищезазначених обставин, погоджуючись з думкою прокурора, суд вважає, що по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно обрати покарання у виді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню і буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати та речові докази за провадженням відсутні.
Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до ОСОБА_6 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1