482/1390/19 18.11.2019
н/п 1-кп/490/1084/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
Потерпілий ОСОБА_4 просив суд повернути вказаний обвинувальний акт прокурору, оскільки в ньому не вірно вказано час та місце вчинення кримінального правопорушення, не притягнуто усіх причетних до нього осіб, а тому просив клопотання свого представника задовольнити.
Прокурор, захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили призначити обвинувальний акт до розгляду, оскільки він відповідає вимогам КПК України.
Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши наданий обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.
Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 14.07.2019 року приблизно о 20.00 год. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих стосунків з потерпілим, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення велосипеда, який належав потерпілому. З цією метою, наздогнавши ОСОБА_4 , вони підійшли до останнього та ґрунті неприязнених особистих стосунків з потерпілим, ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки в область щелепи, в результаті чого потерпілий впав на землю.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити удари кулаками обох рук по рукам і тулубу ОСОБА_4 , з метою відібрання велосипеда.
Таким чином, органом досудового розслідування одночасно зазначено, що мотивом спричинення тілесних ушкоджень потерпілому були як особисті неприязні стосунки, які також слугували мотивом вчинення відкритого викрадення майна ОСОБА_4 , так і корисливий мотив. Тобто обвинувальний акт містить істотні суперечності.
Разом із тим, важливість встановлення органом досудового розслідування та зазначення конкретного мотиву вчинення злочину, зважаючи на фактичні обставини даного кримінального правопорушення, має істотне значення для правильної кваліфікації дій обвинувачених.
Виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню поряд з іншими обставинами, також і мотив вчинення кримінального правопорушення.
Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
При цьому, виходячи із змісту наданого суду обвинувального акту, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурором не були виконані належним чином.
Крім того, в обвинувальному акті міститися посилання на відсутність підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, в той час,ю коли потерпілим та обвинуваченими по кримінальному провадженню є фізичні особи.
Отже, в даному випадку, обвинувальний акт містить істотні протиріччя між наведеними в ньому фактичними даними у їх сукупності і правовою кваліфікацією дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не дає повного уявлення стосовно складу кримінального правопорушення, що в свою чергу, не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8,9, 290, 314, 371, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1