Справа № 369/9728/19
Провадження №1-кс/369/3030/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2019 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003488, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, капітан поліції ОСОБА_8 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 25.07.2019 близько 18 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , діючи спільно та за попередньою змовою разом із ОСОБА_9 та з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, перебуваючи на території храму спасителя «Евангельська церква», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Каштанова, 1 Б, діючи спільно, в той час, коли дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, керуючись спільним умислом, перебували в салоні автомобіля «Mercedes Benz», номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , та спостерігали за навколишньою обстановкою, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , спільно, погрожуючи застосувати до потерпілого ОСОБА_10 насильство, небезпечне для життя та здоров`я останнього, при цьому ОСОБА_9 продемонстрував предмет зовні схожий на пістолет, після чого заволоділи належним ОСОБА_10 майном, а саме: сумкою, у середині якої знаходилися грошові кошти у сумі 4300 доларів США, що еквівалентно, згідно з курсом НБУ станом на 25.07.2019 року, 109 693 грн., 20 000 грн., документи, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Toyota land cruiser» д.н.з. НОМЕР_3 , які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_10 не становлять.

Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та не встановленими досудовим розслідуванням особами, утримуючи при собі викрадене майно, належне потерпілому ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли на автомобілі марки «Mercedes C-класу» н.з. НОМЕР_2 , викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на суму 129 693 грн.
26.07.2019 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного

ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків на території України;

- підозрюваний не має постійного місця роботи.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_7 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_7 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність офіційного місця роботи, та враховуючи, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підозрюваний, носить майновий характер та він вже притягувався до відповідальності за аналогічні злочини, вказане свідчить про те, що останній обрав для себе вчинення майнових злочинів основним джерелом доходів, а отже може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Тому слідчий просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, слідчого, щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; його репутацію; міцність соціальних зав`язків.

Суд враховує те що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, таким чином останній може переховуватися від слідства та суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи що, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, тим самим може перешкоджати кримінальному провадженню, суд приходить до висновку що вказані обставини виключають об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, або іншого більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Задовольняючи клопотання про тримання під вартою, вважаю за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003488, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, Зугдідського району, с. Чаквінджі, грузина, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого в грудні 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Арештному домі ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 23 вересня 2019 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського аплеяційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1