Справа № 376/510/19 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1941/2019 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2019 року м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 18.04.2019,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сквирського районного суду Київської області від 18.04.2019 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Не погоджуючись з даним вироком, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив його змінити в частині правової кваліфікації у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а саме не застосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , було проведено в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до якої суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вказані положення закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі. В судовому засідання обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, погодився з його кваліфікацією, а прокурором не було висловлено жодних заперечень щодо встановлених обставин. При цьому, слід звернути увагу, що апеляційну скаргу подано прокурором, який затвердив обвинувальний акт та який був в судовому засіданні в суді першої інстанції. Розгляд справи проведено в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Відповідно з ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Ця сукупність обставин є беззаперечною підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.
Керуючись ч. 2 ст. 394, ч. 4 ст. 399 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 18 квітня 2019 року.
Апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Суддя ОСОБА_2