КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3354/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 23.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 23.07.2019 року включно, з покладенням обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого у ПАТ «Мостобуд» заступником голови правління з фінансових питань, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.239-2, ч.5 ст. 191 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 23.05.2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги прокурор зазначає, що висновки слідчого судді першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, застосованим судом запобіжний захід не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі підозрюваного ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу з 31.03.2017 року до 31.12.2017 року ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, не зважаючи на відсутність у ТОВ «Мостобуд-Транс» відповідних дозвільних документів - висновку державної екологічної експертизи, який є обов`язковим відповідно до вимог природоохоронного законодавства, спеціального дозволу на користування надрами з застосуванням спеціалізованої будівельної, видобувної техніки, належної ТОВ «Собі», що використовувалась невстановленими досудовим розслідуванням особами, які не були обізнані про наявність у діях ОСОБА_7 злочинного умислу.
На думку сторони обвинувачення,застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе в повній мірі забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, ОСОБА_7 до слідчого на виклики жодного разу не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.
Зазначені обставини на думку прокурора, слідчим суддею до уваги не прийняті, що свідчить про неповноту судового розгляду, ОСОБА_7 обіймаючи посаду генерального директора ТОВ «Мостобуд-Транс» усвідомлюючи, що вказане підприємство не є користувачем надр та не має жодного права розпоряджатися одержаною корисною копалиною, якою фактично і являється пісок, видобутий при виконанні робіт в рамках робочого проекту «Розчищення ділянок Канівського водосховища зі складуванням піщаних матеріалів на території ТОВ «Мостобуд-Транс» на території Голосіївського району м. Києва», всупереч цьому протягом тривалого часу реалізовував його іншим суб`єктам господарювання, серед них - ТОВ «Собі».
Таким чином прокурор зазначає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів провадження вбачається, що в Деснянському УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000935 від 25.07.2017 року, відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 239-2ч.1,191ч.5 КК України.
26.04.2019 року слідчим Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_11 складено письмове повідомлення про підозру, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.239-2, ч.5 191КК України, яка була направлена за останнім місцем проживання та реєстрації ОСОБА_7 .
22.05.2019 року слідчий Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 23.05.2019 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 23.07.2019 року включно, з покладенням обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий або прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання, не перешкоджає досудовому розслідуванню кримінального правопорушення, не переховується, тяжкість покарання за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, на думку колегії суддів апеляційного суду вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором під час апеляційного розгляду.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень та нездатність запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 23.07.2019 року включно, з покладенням обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4