пр. № 1-кп/366/255/2019
ЄУН № 336/6785/18
ВИРОК
Іменем України
05 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18 жовтня 2018 року приблизно о 00.20 годині ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 5 по вул. Брюллова у м. Запоріжжя, шляхом зловживання довірою раніше знайомого йому ОСОБА_5 , під приводом роздивитись телефон, заволодів належним ОСОБА_5 телефоном Xiaomi Redme Note 5 на 32 Gb (імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 ) вартістю 4810.41 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши суду, що з потерпілим був знайомий. Того вечора вони зустрілись біля гаражу, потім поїхали пити каву до кіоску, з ними ще була дівчина. Коли вони перебували біля кіоску, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_5 поглянути на його телефон, а потім за ОСОБА_5 вийшов батько, а телефон залишився у ОСОБА_4 , який витягнув з нього сім-картку та зберігав вдома. Поки не приїхали працівники поліції, яким він цей телефон у віддав.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що того вечора він був разом зі своїм знайомим в гаражі, вживав алкогольні напої, потім під?їхав ОСОБА_4 та вони усі поїхали на вул. Брюллова, де біля кіоску пили каву. При цьому ОСОБА_4 кілька разів просив у ОСОБА_5 поглянути його телефон, мотивуючи, що підшукує телефон в подарунок. В якийсь момент дівчина, що була із ними, вказала, що їй потрібно додому, а ОСОБА_4 вказав, що відвезе її, після чого вони поїхали, а телефон залишився у ОСОБА_4 . За кілька хвилин ОСОБА_5 виявив відсутність телефона та розпочав телефонувати, однак, приблизно протягом п?яти хвилин ніхто не відповідав, а потім телефон вимкнули. ОСОБА_5 пішов додому, оскільки подумав, що він десь телефон загубив, але зранку він пригадав, що давав телефон ОСОБА_4 . Натомість ОСОБА_4 заперечував, що телефон залишився у нього, після чого ОСОБА_5 звернувся до поліції. Телефон йому згодом повернув слідчий, наразі претензій матеріального чи морального характеру він до обвинуваченого не має.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд, враховуючи положення ст. 337 КПК України та згоду учасників провадження щодо кваліфікації дій обвинуваченого, дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії як умисне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою за ст. 190 ч. 1 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину.

Також судом враховується, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не перебуває на обліку у психіатричному диспансері та наркологічному диспансері, офіційно не працює.

В ході судового слідства 06.09.2019 року між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, кваліфікація злочину вірна. Сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вивчивши умови укладеної угоди, суд вважає, що вона за своїми формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, тому може бути затверджена судом.

Судом не вирішується питання про судові витрати та про речові докази за відсутності в матеріалах кримінальної справи відомостей про такі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 475 КПК України, ст. 190 ч. 1 КК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 05.09.2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі у 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1