12.09.2019
Справа № 642/6210/19
Провадження № 1-кс/642/3418/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого12.09.2019 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене в ході огляду.

В клопотанні слідчий просить винести ухвалу, якою накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно під час огляду у 10.09.2019, в ході якого було виявлено та вилучено речовий доказ (мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі GT-C3200 чорного кольору з IMEI: НОМЕР_1 ) по кримінальному провадженню № 0002169 від 05.09.2019 за ч. 1 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

В поданому клопотанні слідчий зазначає, що 04.09.2019 близько 21 години 30 хвилин біля будівлі № 28/1 по вул. Таганській в м. Харкові було вчинено розбійний напад на заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було вчинено заволодіння його майном.

З метою встановлення фактичних обставин вчинення правопорушення, відшукування необхідних відомостей, речей та документів, що мають значення для досудового розслідування, 10.09.2019 було проведено огляд, в ході якого у ОСОБА_5 було виявлено було вилучено мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі GT-C3200 чорного кольору з IMEI: НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_4 .

Вказане вилучене майно долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та визнано таким в порядку ст. 98 КПК України відповідною постановою слідчого.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Враховуючи, що вищевказане майно, вилучене в ході огляду у період часу з 01 години 21 хвилини до 01 години 55 хвилин 08.08.2019, є викраденим майном потерпілого ОСОБА_6 , а також були наявні при ОСОБА_7 під час вчинення злочину, є достатні підстави вважати, що дані предмети зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення-злочину, а також є предметами кримінальних правопорушень, і одержані внаслідок їх вчинення, тому є важливими речовими доказами та визнані такими в порядку ст. 98 КПК України відповідною постановою слідчого.

Крім того, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаних предметів, які є важливими речовими доказами по кримінальному провадженню, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Суд, вислухавши слідчого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання в повному обсязі, приходить до наступного.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає, що слідчий обґрунтовано звернувся з клопотанням про необхідність накладення арешту на вказано майно, враховуючі наведені вище обставини, для збереження доказової бази, та зазначені обставини дають суду підстави для висновку про наявність передбачених ст.ст. 131, 170, 171, 173 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити

Накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно під час огляду у 10.09.2019, в ході якого було виявлено та вилучено речовий доказ (мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі GT-C3200 чорного кольору з IMEI: НОМЕР_1 ) по кримінальному провадженню № 0002169 від 05.09.2019 за ч. 1 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), строком дії з 10.09.2019 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1