Справа № 333/1763/19
Провадження № 1-кп/333/417/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, має на утриманні малолітніх дітей 2006 року народження та 2013 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 04.12.2019 року у денний час ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді приймальника товарів в підрозділі склад № 1, знаходячись в м. Бердянськ Запорізької область отримав від управляючої ТОВ «Лотос-трейд» - ОСОБА_6 паперовий згорток, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 40000 грн. для подальшої передачі особисто в руки в м. Запоріжжі комерційному директору ТОВ «Лотос-трейд» - ОСОБА_7 , якому належали вказані грошові кошти. В свою чергу ОСОБА_5 передав зазначені грошові кошти ОСОБА_4 , який перебував на аналогічній посаді, наділивши при цьому останнього обов`язком передачі грошових коштів ОСОБА_7 .

Отримавши вищевказаний паперовий згорток, 04.12.2018 року ОСОБА_4 перевіз його до м. Запоріжжя, де приблизно о 18 годині 00 хв., знаходячись біля будинку № 2 по вул. Музикальній в м. Запоріжжі у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаними грошовими коштами. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, із корисливих мотивів, будучи впевненим, що його злочинні дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 таємно викрав грошові кошти у розмірі 40000 гривень, які знаходились у переданому йому паперовому згортку, що належали потерпілому ОСОБА_7 та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши при цьому останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиросердно розкаюється та пояснив, що дійсно 04.12.2019 року приймальник товарів ОСОБА_5 передав йому грошові кошти у сумі 40000 грн. для передачі коштів особисто в руки в м. Запоріжжі комерційному директору ТОВ «Лотос-трейд» ОСОБА_7 . Отримавши вищевказаний паперовий згорток, 04.12.2018 року ОСОБА_4 перевіз його до м. Запоріжжя та таємно викрав вищевказані грошові кошти у розмірі 40000 гривень.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в судові засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому криманільного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Окрім того суд дослідив матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, його вік, стан здоров`я на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей 2006 року народження та 2013 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 відносно потерпілого ОСОБА_7 складають 40000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.

По справі цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1