Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/281/19
Провадження по справі № 1-кп/281/42/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2019 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження №0000018 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Лугинським РВ УМВС України 22.11.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

В С Т А Н О В И В :

Згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 17.12.2008 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Достовірно знаючи про рішення суду, ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, починаючи з 21.11.2008 року по 01.02.2019 р. злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 .

Достовірно знаючи про рішення суду, ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, та вищевказаного рішення суду, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 , будучи офіційно попередженим державним виконавцем Лугинського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, знаючи свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, жодних заходів щодо їх сплати не вчиняв.

Так, будучи офіційно працевлаштованим у період часу з 11.05.2018 року по 31.10.2018 року, працюючи на посаді пекаря в ТОВ «Лугини хліб» та отримуючи офіційно доходи, ОСОБА_5 про наявність судового рішення про стягнення аліментів керівництво підприємства не повідомив.

Крім того, в 2018 році ОСОБА_5 отримував соціальні виплати по безробіттю, перебуваючи на обліку в Лугинському районному центрі зайнятості, про що державну виконавчу службу не повідомив.

Однак будь яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання своєї дитини ОСОБА_5 взагалі не вживав та допустив заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 на суму 66372, 66 грн.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Обвинувачений винним себе в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини визнав. Пояснив, що дійсно він зобов`язаний платити аліменти на утримання дитини та державним виконавцем попереджався про кримінальну відповідальність, але не сплачував аліменти, бо не мав матеріальної можливості, оскільки в нього були лише тимчасові заробітки. У вчиненому розкаюється та підтвердив зазначені у обвинувальному акті обставини, погодився з мірою покарання, яку просив прокурор.
Потерпіла у судове засідання не з`явилася, в заяві просила розгляд даного кримінального провадження проводити у її відсутність, міру покарання просила визначити відповідно до вчиненого злочину.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю.
Його умисні дії, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини, правильно кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України не виявлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вину визнав, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працює, також враховує думку потерпілої, викладену в заяві.
Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого, складену Лугинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України, згідно якої вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, про те, що обвинувачений не є особою небезпечною для суспільства і відносно нього найбільш доцільно обрати міру покарання у вигляді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, на строк 100 годин. Суд вважає, що зазначене покарання обвинуваченому, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
На час ухвалення вироку до ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не було застосовано жодного запобіжного заходу, а тому в даний час відсутня необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , не обирати.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1