Провадження № 1-кс/537/1094/2019
Справа № 537/2529/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Кременчук

Слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 перевіривши матеріали клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001105, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2019 року
в с т а н о в и в :
11.06.2019 року прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на речові докази.
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до ЄРДР за №0001105 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, по факту, що 09.06.2019 року близько 23 год. 40 хв. на перехресті вул. Шевченка та вул. Першотравневої сталося ДТП між автомобілем Пежо, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , та мотоциклом марки Ямаха, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який отримав тілесні ушкодження.
10.06.2019 року в ході огляду місця події було вилучено автомобіль швидкої медичної допомоги "Peugeot Boxer", д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які визнано речовими доказами.
З метою збереження зазначених речей і документів, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, прокурор в клопотанні просив накласти арешт на автомобіль швидкої медичної допомоги "Peugeot Boxer", д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з доданими до нього документами, прийшов до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2, ч. 3 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
В порушення вимог ч.2 ст. 171 КПК України в клопотанні прокурора про арешт майна не зазначено підстави і мету арешту, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна. Не зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Також прокурором в клопотанні не обґрунтовано наявність ризиків, встановлених в ч.2 ст.170 КПК України, для запобігання яких може бути накладений арешт.
Так, в обґрунтування підстав і мети, наявності ризиків для накладення арешту прокурор лише процитував норми законодавства. При цьому суду не подано жодного документу, на підтвердження права власності на автомобіль швидкої медичної допомоги "Peugeot Boxer", д.н.з. НОМЕР_1 . Не подано навіть копію вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що належить арештувати. Хоча в мотивувальні частині клопотання було зазначено, що визнано речовим доказом свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , проте в прохальній частині прокурор просив накласти арешт на інше свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . Не подано конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. В обґрунтування клопотання про арешт майна подано лише витяг з ЄРДР від 10.06.2019 року за №0001105, рапорт працівника поліції та протокол огляду місця події, складений працівниками поліції без участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Проте рішення слідчого судді не може базуватися лише на інформації від працівників поліції, не підтвердженої інформацією з інших джерел.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Проте в клопотанні та доданих до нього матеріалів відсутні відомості про засоби зв`язку не лише з власниками майна, на яке прокурор просив накласти арешт, а й навіть з особами, що керували транспортними засобами, за участі яких сталося ДТП.
Такий недолік клопотання про арешт майна унеможливлює виконання судом ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, положення ч.1 ст.172 КПК України.
Таким чином слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором без додержання вимог ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З огляду на викладене клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 131, 171, 172 КПК України,
у х в а л и в:
Повернути прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001105, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2019 року.
Встановити для усунення недоліків строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1