Справа № 438/825/19
Провадження № 1-кс/438/218/2019
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

07 серпня 2019 року слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 04 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Борислав Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :

Слідчий Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , як сторона кримінального провадження, звернулася з клопотанням до слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області, погодженим із начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000255 від 04 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.09.2018 Дрогобицькою місцевою прокуратурою Львівської області до Бориславського міського суду Львівської області скеровано для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000504 від 15.09.2018 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, однак останній на шлях виправлення не став, а скоїв новий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 28 травня 2019 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, шляхом розбиття скла у вхідних дверях проник до кімнат вищевказаного будинку, яка перебуває у власності потерпілої ОСОБА_8 , звідки таємно повторно викрав магнітофон марки «Весна» на бобіни вартістю 275 гривень, праску «Ariete ultrastiri special 6200» вартістю 300 гривень та три керамічні статуетки вартістю 75 гривень за статуетку, загальною вартістю 225 гривень та грошові кошти в сумі 182 гривні, які на праві власності належали потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 982 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 03.06.2019; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 04.06.2019, заява ОСОБА_9 від 04.06.2019, протокол огляду речового доказу від 04.06.2019, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.06.2019, огляд місця події від 01.07.2019, протокол допиту потерпілого від 01.07.2019, протокол пред`явлення речей для впізнання, протокол допиту підозрюваного.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, а саме 25.06.2007 Бориславським міським судом Львівської області за ч.4 ст.296, ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, 01.03.2017 Бориславським міським судом Львівської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, 14.11.2017 Бориславським міським судом Львівської області за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць 20 днів.

Окрім цього, 02.04.2018, 27.07.2018 та 20.09.2018 стосовно останнього скеровано обвинувальні акти в Бориславський міський суд Львівської області про вчинення ним злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 з метою затягування слухання справ про його обвинувачення у Бориславському міському суді Львівської області та уникнення кримінальної відповідальності не являвся у судові засідання в зв`язку з чим 18.06.2019 та 11.07.2019 його було оголошено в розшук ухвалами Бориславського міського суду Львівської області.

Вищевказане може свідчити про намір ОСОБА_5 уникнути відповідальності та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років;

- вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 будучи 24.01.2018, 24.07.2018, 18.09.2018 повідомленим про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин проти власності, а тому наявна достатня кількість підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти злочини пов`язані з незаконним заволодінням чужим майном, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, встановлено, що в разі перебування ОСОБА_5 на волі, останній буде зустрічатись з потерпілим та свідками і зможе вплинути на їх свідчення як під час досудового розслідування так і в суді, чим на думку органу досудового розслідування обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю виправдовує себе, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_5 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Окрім того, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 на даний час не працює, суспільно корисною діяльністю не займається, вчинив тяжкий злочин, у зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду Ноймейстер проти Австрії від 27.06.1968 р.), яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, найбільш необхідним і достатнім запобіжним заходом при вказаних у клопотанні обставинах є тримання під вартою, який у повній мірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_6 подане клопотання підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечив, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає пред`явлену підозру обґрунтованою.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечує обґрунтованість підозри, просить суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.177,178,183,194 КПК України та п. «е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Пункт 4 ч.2 ст.183 КПК України декларує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вважаю необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
У п.48 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, судом було зазначено, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим відповідно до ст. 5 §1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.
У судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2019 року підозрюваному ОСОБА_11 у межах за № 0000255 від 04 червня 2019 року пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Обґрунтування підозри підтверджується представленими такими доказами, зокрема, заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 03.06.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.06.2019, заявою ОСОБА_9 від 04.06.2019, протоколом огляду речового доказу від 04.06.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.06.2019, оглядом місця події від 01.07.2019, протоколом допиту потерпілого від 01.07.2019, протоколом пред`явлення речей для впізнання, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно змісту якого підозрюваний не заперечує обґрунтованість пред`явленої йому підозри.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.
Під час судового засідання встановлено ряд ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема підозрюванийОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в останнє вироком Бориславського міського суду Львівської області від 05 березня 2019 року за ч.1 ст. 289 КК України у виді штрафу розміром однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Крім цього, 02.04.2018 року, 27.07.2018 року та 20.09.2018 року стосовно ОСОБА_5 скеровано обвинувальні акти в Бориславський міський суд Львівської області про вчинення ним злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 з метою затягування слухання справ про його обвинувачення у Бориславському міському суді Львівської області та уникнення кримінальної відповідальності, не являвся у судові засідання, в зв`язку з чим 18.06.2019 року та 11.07.2019 року ухвалами Бориславського міського суду Львівської області останнього було оголошено у розшук.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_5 будучи 24.01.2018 року, 24.07.2018 року, 18.09.2018 року повідомленим про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин проти власності, а тому наявна достатня кількість підстав вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти злочини пов`язані із незаконним заволодінням чужим майном, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, встановлено, що в разі перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі, останній буде зустрічатись з потерпілою, з якою проживає за однією адресою та свідками і зможе вплинути на їх свідчення як під час досудового розслідування так і в суді, чим на думку органу досудового розслідування обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю виправдовує себе, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини в сукупності дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду,вплинути на свідчення потерпілої та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, враховуючи конкретні обставини провадження, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
За таких підстав, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду Ноймейстер проти Австрії від 27.06.1968 р.), яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, найбільш необхідним і достатнім запобіжним заходом при вказаних у клопотанні обставинах є тримання під вартою, який у повній мірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підлягає задоволенню.
Разом із тим, згідно положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Частиною 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з умовою достатньої гарантії виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього, а відповідно ч. 5 ст. 182 цього Кодексу розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, при визначенні розміру застави суд, беручи до уваги суспільну небезпеку злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, а також беручи до уваги майновий стан, дійшов висновку щодо визначення застави у мінімальному розмірі, а саме 38 420 гривень.
Керуючись положеннями ч.4 ст. 183 КПК України, суд вбачає за необхідне зазначити, що в разі внесення застави на обвинуваченого будуть покладені обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися з м.Борислава без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Враховуючи вищенаведене, керуючись п.2 ч.5 ст.182, ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене із начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Борислав Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Час тримання під вартою рахувати підозрюваному ОСОБА_5 з моменту звернення ухвали до виконання.
Розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначити у сумі 38 420 гривень.
На підставі ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із м.Борислава без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання. У випадку внесення застави вказані обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців.
Копію ухвали скерувати на виконання у Бориславське відділення поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1