Справа № 493/177/19
Провадження № 1-кп/493/81/19

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області об`єднані кримінальні провадження № 0000033 від 18.01.2019 року та № 0000110 від 05.03.2019 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На прикінці червня місяця 2018 року в нічний час доби, більш точної дати та часу досудовим та судовим слідством встановити не вдалося, ОСОБА_5 , прийшовши до домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власників чи сторонніх осіб, через хвіртку, зайшов на територію даного домогосподарства. Підійшовши до приміщення літньої кухні, шляхом відгинання металевого гачка, відчинив вхідні двері та проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав чавунний казан ємністю 10 літрів, вартістю 392,00 грн.; алюмінієву каструлю ємністю 5 літрів, вартістю 282,00 грн.; алюмінієву каструлю ємністю 8 літрів, вартістю 294,00 грн.; алюмінієву механічну м`ясорубку, вартістю 135,00 грн.; чавунну пічну плиту, вартістю 480,00 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1624,00 грн.

Крім того, 16.01.2019 року біля 15-ї години ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав двох курей породи «Брама», вартістю 539 грн. за одну курку, та одного півня породи «Брама», вартістю 833,00 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1911,00 грн.

Обвинувачений винним себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що в червні 2018 року в нічний час, блукаючи по селі, помітив незачинену хвіртку, зайшов до домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 . Підійшовши до літньої кухні, помітив, що вхідні двері замкнені на скобу із цвяха, відігнувши яку, увійшов до приміщення літньої кухні. Там знайшов алюмінієві каструлі, чугунці казани, м`ясорубку та чавунну пічну плиту, які склав у знайдений в кухні мішок та приніс до себе додому по АДРЕСА_1 . Згодом викрадене віддав дільничному.

Крім того, зимою в селі роботи не було, їсти не було що, з батьками посварився, тому, побачивши у сусідки ОСОБА_7 , проживаючої по АДРЕСА_3 , під літньою кутньою, курей, які замерзли і забилися під стінку, взяв мішок і зібрав їх. Курей приніс додому, яких потім з`їли. На той час паркану між його домогосподарством та домогосподарством ОСОБА_7 не було.

Потерпіла ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилися, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають. Щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло по першому епізоду, та вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно по другому епізоду.
Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_5 , наданої Балтським РВ філії державної установи «Центр пробації`в Одеській області, ризик вчинення повторного правопорушення мають та небезпеки для суспільства мають високий рівень, враховуючи який, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію теперішніх правопорушення, орган пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченим без позбавлення або обмеження волі створює потенційну небезпеку для суспільства та окремих її членів та високу ймовірність скоєння повторного правопорушення. На думку органу пробації застосування іспитового строку можливе лише за умови додаткових обов`язків та застосування додаткових заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію його правопорушень, способу життя, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З огляду на зазначене, беручи до уваги думку прокурора про застосування стосовно обвинуваченого умовного терміну покарання, обвинуваченого, який просить не позбавляти його волі та дати можливість змінити йому життя, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього, в силу ст. 76 КК України, обов`язки. Незважаючи на висновок органу пробації, відповідно до якого ризик вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства мають високий рівень, суд приходить до висновку, що умовний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, оскільки обвинувачений визнає свою вину, щиро розкаюється, відшкодував завдані збитки, в силу ст. 89 КК України, має погашену судимість.
Потерпілими цивільні позови не заявлялися.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.
На підставі п. п.1, 2 ч. 1, п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Ухвали слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 24.01.2019 року та 11.04.2019 року про накладення арешту на майно скасувати.
Речові докази по справі, які перебувають на відповідальному збереженні у потерпілої ОСОБА_6 повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, потерпілими протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілим.

СУДДЯ