ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1677/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №635/105/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: амністія
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що статтею 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, які відбувають покарання у виді обмеження волі, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, за злочини, що не є особливо тяжкими, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-6 цього Закону.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Проаналізувавши вказані норми Закону, районний суд дійшов висновку, що норма статті 7 Закону України «Про амністію у 2016 році» може бути застосована до засудженого, який на момент набрання законної сили (07 вересня 2017 року) відповідного Закону відбував покарання у виді обмеження волі.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений Валківським районним судом Харківської області від 11 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 164, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців обмеження волі.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року засудженого за вироком Валківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 164, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців обмеження волі ОСОБА_7 , вирішено затримати та направити до місця відбування покарання, визначеного вироком суду, а саме, до Хролівського виправного центру (№140) Харківського району Харківської області, в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі. Дана ухвала набрала законну силу 11 вересня 2018 року.
Згідно даних особової справи, ОСОБА_7 затриманий на виконання ухвали Валківського районного суду Харківської області від 12 березня 2018 року, 23 жовтня 2018 року.
Відтак, встановлено, що засуджений ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі відбуває з 23.10.2018, а тому, з огляду на вказане вище, до нього не підлягає застосуванню стаття 7 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 інших положень Закону України «Про застосування амністії в Україні», судом першої інстанції не встановлено.
В апеляційній скарзі засуджений просить переглянути ухвалу районного суду, застосувати до нього амністію. Зазначив, що приймав участь в антитерористичній операції у 2015-2016 р.р., на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було більше 70 років. Таким чином вважає, що на нього розповсюджуються положення ст. 2, п. є ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу засудженого; засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, колегія суддів, дійшла наступних висновків.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування стосовно нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вищевказане рішення районного суду не відповідає зазначеним вимогам закону.
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 є учасником бойових дій, даний статус він отримав під час участі у проведенні антитерористичної операції (копії довідок командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2016 р. № 1624, від 11.02.2016 р. № 798, від 05.08.2015 р. № 124, т.в.о. першого заступника командира частини-начальника штабу від 27.07.2016 р. за № 2161; копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , арк.)
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
ОСОБА_7 засуджений вироком Валківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 164, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців обмеження волі, тобто за злочин невеликої тяжкості.
Обмежень, зазначених у ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", не встановлено.

Таким чином, до засудженого необхідно застосувати положення ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Слід зазначити, що згідно зі ст. 11 ЗУ «Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. У разі відсутності необхідних відомостей про особу, до якої застосовується амністія, розгляд питання про застосування амністії відкладається до їх одержання. Судам, а також органам та установам, на які покладено підготовку матеріалів для вирішення питань, пов`язаних із застосуванням цього Закону, надається право вимагати від відповідних установ необхідні відомості. Такі вимоги повинні бути виконані негайно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 вказаного закону, у разі якщо до особи може бути застосовано декілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

Дані обставини судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого враховані не були, судовий розгляд проведено неповно, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.
У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а до ОСОБА_7 слід застосувати ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від подальшого відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2019 року про відмову застосування до ОСОБА_7 . Закону України «Про амністію у 2016 році» - скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» і звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Валківського районного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: