Справа № 487/2299/19
Провадження № 1-кс/487/7150/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000920 від 30.05.2019 року, -
ВСТАНОВИВ:
29.08.2019 року представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 30.05.2019 року про закриття кримінального провадження №0000920.

В обґрунтування своє скарги зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням кримінально-процесуального законодавства, досудове розслідування було проведено поверхнево та не об`єктивно, не було допитано ряд осіб, покази яких можуть мати значення для кримінального провадження, не з`ясовано фактичні обставини справи, а тому постановає передчасною.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду для огляду матеріали кримінального провадження та заперечення, відповідно до яких просив провести судове засідання у його відсутність та відмовити у задоволенні вимог скарги, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000920 були виконані усі можливі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи. Проведеним досудовим розслідуванням не встановлено доказів наявності складу злочину в діях ОСОБА_6 , а тому постанова про закриття кримінального провадження №0000920 є обґрунтованою.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши викладені в скарзі обставини та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000920, слідчий суддя прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 13.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000920 внесено відомості за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, з наступним зазначенням фабули: 12.11.2018 року до секретаріату Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла ухвала слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_7 щодо внесення до ЄРДР відомостей відносно того, що 24.10.2018 року співробітник Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 незаконно проник до буд. АДРЕСА_1 .

14.03.2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про визнання ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000920.

Постановою слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 18.03.2019 року відмолено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні №0000920, оскільки під час досудового розслідування не здобуто підтверджень завдання будь-якої шкоди останній.

Ухвалою слідчого судді від 17.04.2019 року постанову слідчого від 18.03.2019 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000920 скасовано.

30.05.2019 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000920 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як наголошує у своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України" Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Бучинська проти України", "Сельмуні проти Франції, "Нечипорук і Йонкало проти України" суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані, з огляду на наступне.

Як вбачається із висновку службового розслідування за фактом незаконного проникнення, 24.10.2018 року, працівником Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 до буд. АДРЕСА_1 від 06.12.2018 року, за вказаною адресою за повідомленнями до чергової частини Очаківського ВП, з метою належного реагування та для з`ясування обставин, направлялися група реагування патрульної поліції у складі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та СОГ у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

З матеріалів кримінального провадження №0000920, досліджених безпосередньо у судовому засіданні, вбачається, що із осіб, які здійснювали виїзд за вищевказаною адресою, допитані лише ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які у своїх поясненнях зазначають, що ОСОБА_6 знаходився біля домоволодіння ОСОБА_4 ..

Крім того, допитані ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , проте, яке вони мають відношення до подій від 24.10.2018 року невідомо, оскільки відповідно до висновку службового розслідування не були ні в складі СОГ ні в складі ГРПП.

Разом з тим, ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначає, що незаконне проникнення ОСОБА_6 до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відбулось після того як поїхала СОГ та ГРПП, а, отже, покази допитаних поліцейських відносно того, що ОСОБА_6 стояв біля воріт домоволодіння ОСОБА_4 не можуть братись до уваги, оскільки їх не було на момент вчинення проникнення.

Таким чином, встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000920 від 30.05.2019 року задовольнити.
Постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000920 від 30.05.2019 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1