У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

З клопотання вбачається, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,4 ст.296, ч.2 ст.194 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 січня 2019 року в чергову частину Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що 06 січня 2019 року близько 22 години на вулиці навпроти будинку №46 по вул. Дорошенка в с. Великий Раковець, Іршавського району, невідомі особи з хуліганських мотивів нанесли йому тілесні ушкодження.

Вказане кримінальне провадження об`єднано із кримінальним провадженням №40002021 від 31.08.2019 за ч.4 ст.296 КК України, у якому встановлено що 31 серпня 2019 року о 14 годині 19 хвилин до травматологічного відділення Мукачівської ЦРЛ, було доставлено для надання медичної допомоги громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , з діагнозом множинні кульові поранення лівої верхньої кінцівки руки.

28 листопада 2019 року, за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Іршавського районного суду, в ході якого було виявлено та вилучено, наступне майно останнього, зокрема: 23 мобільні телефони різних марок, п`ять сім карток різного оператора зв`язку, комуфляжний костюм, 8 стріч карток до сім карток, 7 акумуляторних батарей до мобільних телефонів.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучені предмети, підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, тому на них слід накласти арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності інших слідчих у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання також не з`явився ОСОБА_7 , особа, за місцем проживання якого проводився обшук.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,4 ст.296, ч.2 ст.194 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 07.01.2019.

Судом враховано те, що під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено зазначені в клопотанні предмети. Вказане стверджується протоколом обшуку від 28.11.2019, проведеної на підставі ухвали Іршавського районного суду від 30.10.2019, а також постановою про визнання предметів речовими доказами.

Слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність накладення арешту вищевказаного майна з метою збереження такого зокрема як речового доказу. Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 07.01.2019, на вилучене 28.11.2019 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на: 23 мобільні телефони різних марок, п`ять сім карток різного оператора зв`язку, комуфляжний костюм, 8 стріч карток до сім карток, 7 акумуляторних батарей до мобільних телефонів.

Заборонити ОСОБА_7 та/або іншим власникам і користувачам розпоряджатись та користуватись вищеперерахованим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1