УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , особи, відносно якої вирішується клопотання прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання першого заступника прокурора Запорізької області начальника управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання першого заступника прокурора Запорізької області начальник управління нагляду у кримінальному провадженні старшого радника юстиції ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до вирішення до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано ти, що 17.01.2016 о 10 годині 00 хвилин співробітниками СВ УСБ України в Запорізькій області в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_6 , розшукуваного Управлінням по боротьбі з тероризмом 2 Служби ФСБ Росії для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 205.2 (участь у діяльності організації, яка відповідно до законодавства визнана терористичною) та ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 205.1 (сприяння терористичній діяльності шляхом організації озброєння особи) КК Російської Федерації.

Ініціатору розшуку 17.01.2016 каналами Інтерполу повідомлено про затримання ОСОБА_6 . У відповідь від ініціатора розшуку надійшло підтвердження про отримання вказаного повідомлення та поінформовано про готовність надати документи на підтвердження розшуку ОСОБА_6 та подальший намір клопотатися про видачу (екстрадицію) останнього до Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 19.01.2016 задоволено клопотання заступника прокурора Запорізької області про застосування запобіжного заходу у вигляді тимчасового арешту відносно ОСОБА_6 строком на 40 діб.

До прокуратури Запорізької області через Генеральну прокуратуру України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 205.2 та ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 205.1 КК Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2016 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді екстрадиційного арешту відповідно до ст. 584 КПК України строком на 60 діб.

21.04.2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання заступника прокурора області про продовження строку екстрадиційного арешту строком на 60 діб.

23.06.2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання заступника прокурора області про продовження строку екстрадиційного арешту строком на 60 діб, терміном до 23.08.2016.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.07.2016 року вказану ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

22.08.2016 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання заступника прокурора області про продовження екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 до 23.10.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду від 21.10.2016 задоволено клопотання заступника прокурора області про продовження екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 до 22.12.2016.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.11.2016 року вказану ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2016 року задоволено клопотання заступника прокурора області про продовження екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_6 терміном до 20.02.2017.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.01.2017 вказану ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя залишено без змін.

Прокуратурою області за дорученням Генеральної прокуратури України проводилась екстардиційна перевірка обставин що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 компетентним органам Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, матеріали якої разом із відповідним висновком скеровано до ГПУ.

Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що відповідно до наданих російською стороною документів 19.01.2015 року слідчим в ОВС СУ ФСБ Росії ОСОБА_8 в рамках розслідування кримінальної справи № 141446 винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 у якості обвинуваченого, відповідно до якої останній обвинувачується у скоєнні ряду умисних злочинів проти громадської безпеки та пов`язаних з терористичною діяльністю.

Зокрема ОСОБА_6 звинувачено в тому, що він не пізніше 2013 року, знаходячись на території Республіки Інгушетія РФ вступив до лав міжнародної терористичної організації «Імарат Кавказ» та отримав від інших учасників організації вказівку щодо організації виготовлення саморобних вибухових пристроїв та їх подальшого транспортування до Північно-Кавказького регіону РФ та Сирійської Арабської Республіки, з метою подальшого скоєння терористичних актів.

Влітку 2013 року ОСОБА_6 , знаходячись на території України у м.Сімферополь схилив ОСОБА_9 до надання пособницької допомоги членам міжнародної терористичної організації «Імарат Кавказ», яка полягала у модернізації схем електронних механізмів до саморобних вибухових пристроїв, виготовленні їх на території м. Москви РФ та подальшого направлення їх до Північно-Кавказького регіону РФ та Сирійської Арабської Республіки.

У період з листопада 2013 року по березень 2014 року ОСОБА_6 знаходячись на території України у м.Сімферополь організував забезпечення осіб, які брали участь у терористичній діяльності міжнародної терористичної організації «Імарат Кавказ» на території м. Хасавюрту Республіки Дагестан РФ. У вказаний період часу ОСОБА_6 за посередництвом ОСОБА_9 на території м. Москви РФ виготовив не менше 120 компонентів саморобних вибухових пристроїв та організував їх передачу керівникові підрозділу міжнародної терористичної організації «Імарат Кавказ» ОСОБА_10 -О.

В ході досудового розслідування вищевказаної кримінальної справи місцезнаходження ОСОБА_6 встановлено не було у зв`язку з чим слідчим в ОВС СУ ФСБ Росії ОСОБА_8 19.01.2015 останнього оголошено у розшук.

07.05.2015 року Лефортовським районним судом м. Москви РФ відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з анкетою Інтерполу «Individual Report» (документом, на підставі якого здійснюється розшук підозрюваної (обвинуваченої) особи та її затримання до вирішення питання про екстрадицію) ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку.

За злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 компетентними органами Російської Федерації, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
Злочини, передбачені ч. 2 ст. 205.2 та ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 205.1 КК Російської Федерації не належать до військових злочинів, і не мають політичного характеру.

Злочин, визначений ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, відповідає ч. 1 ст. 2583 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Міністерством закордонних справ України повідомлено на адресу прокуратури Запорізької області, що у відповідності до рішення Комітету Ради Безпеки ООН 1267 на підставі резолюції РБ ООН 2161 (2014) у зведеному санкційному списку Комітету РБ ООН щодо організації «Аль-Каїда» і пов`язаних з нею осіб та організацій за номером QDe. 131 міститься організація «EMARAT KAVKAZ» («Імарат Кавказ»).

Злочин, визначений ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 205.1 КК Російської Федерації відповідає ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 2584 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, не закінчився.

За інформацією Державної міграційної служби України від 19.02.2016 року № 8-993/1-16 та управління ДМС в Запорізькій області від 18.01.2016 року № 2301/01-542 ОСОБА_6 з питань набуття громадянства України, отримання статусу біженця та інших форм захисту до органів міграційної служби України не звертався.

Проте, за інформацією ДМС та ГУДМСУ в Дніпропетровській області Управлінням прийнято до розгляду заяву ОСОБА_6 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду вказаної заяви 27.10.2016 рішенням Державної міграційної служби України № 547-16 ОСОБА_6 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення оскаржено ОСОБА_6 до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Поряд з тим, згідно висновку службової перевірки факту визначення наявності або відсутності громадянства Російської Федерації відносно ОСОБА_6 , проведеної УФМС Росії у РСО-Аланія встановлено, що останній у відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону «Про громадянство Російської Федерації» від 28.11.1991 року № 1948-І є громадянином Російської Федерації.

Згідно довідки ОСК ГУНП України в Запорізькій області № 173-18012016/23210 ОСОБА_6 правоохоронними органами України у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності не розшукується.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2017 за наслідками розгляду справи № 826/1030/17 адміністративний позов ОСОБА_6 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним рішення цієї установи від 27.10.2016 № 547-16 щодо ненадання йому статусу біженця та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зазначене рішення ДМС України визнано неправомірним та скасовано, ДМС України зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_6 про надання статусу біженця, в іншій частині позовних вимог йому відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 у задоволенні апеляційної скарги ДМС України на вказану постанову Окружного адміністративного суду м. Києва відмовлено, а зазначене рішення суду першої інстанції залишено в силі.

За повідомленням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 04.06.2018 № 1201.3.3-10318/1201.3-18 за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_6 про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, 21.05.2018 Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області його особова справа разом з письмовим висновком направлені до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України для прийняття остаточного рішення.

За повідомленням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 21.08.2018 № 1201.3.3-17030/12.2-18 ДМС України 16.07.2018 прийнято рішення № 217-18 про відмову у визнанні ОСОБА_6 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Указане рішення адвокатом ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до інформації з офіційного веб-порталу «Судова влада України» наступне судове засідання з розгляду вказаної справи призначено на 18.06.2019.

За результатами розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва 18.06.2019 року постановлено рішення, яким скасовано рішення ДМС України № 217-18 від 16.07.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язано ДМС України повторно розглянути заяву ОСОБА_6 про надання статусу біженця у відповідності з процедурою передбаченою законодавством.

На вказане рішення суду 22.07.2019 ДМС України подано апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва. Розгляд триває.

На цей час Генеральною прокуратурою України рішення за результатами розгляду запиту Генеральної прокуратури РФ не прийнято, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо оскарження зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

У теперішній час прокуратурою Запорізької області за дорученням Генеральної прокуратури України від 12.06.2018 року № 14/1/2-24224-16 проводиться повторна екстрадиційна перевірка щодо встановлення обставин, які можуть перешкодити видачі ОСОБА_6 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

У зв`язку з закінченням максимального 12-місячного строку екстрадиційного арешту та відповідно до клопотання Народного депутата України ОСОБА_12 щодо передання ОСОБА_6 на поруки, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду від 17.02.2017 змінено запобіжний захід відносно вказаної особи з тримання під вартою на особисту поруку до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. Поручителем призначено Народного депутата України, Голову меджлісу кримськотатарського народу ОСОБА_12 , а на ОСОБА_6 покладено певні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_6 мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , але у зв`язку з тяжким захворюванням проходить періодичне лікування у м. Києві, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2017 на нього покладено нові обов`язки під час дії вказаного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, а саме: прибувати до прокурора прокуратури Запорізької області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_3 , слідчого в ОВС 1 відділення СВУ СБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 або в суд за першою вимогою; без дозволу прокурора, слідчого або суду не відлучатися із м.Мелітополя, про виїзд до м. Києва на лікування та повернення до м.Мелітополя письмово інформувати прокурора прокуратури Запорізької області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_3 з наданням копій підтверджуючих документів. Строк дії цих обов`язків встановлено до 09.01.2018 року.

Відповідно до листа від 08.11.2017 року № 436/539 Народний депутат України ОСОБА_12 проти покладення на ОСОБА_6 зазначених обов`язків не заперечував і поручився за їх виконання ОСОБА_6 , а також підтвердив раніше взяті на себе обов`язки поручителя ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.01.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 09.03.2018 року .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07.03.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 07.05.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.05.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 05.07.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 03.09.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 30.10.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 25.12.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 22.02.2019року.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2019 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 16.06.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2019 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 10.08.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2019 року запобіжний захід відносно ОСОБА_6 змінено на особисте зобов`язання та покладено на нього наступні обов`язки: прибувати до прокурора прокуратури Запорізької області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_3 , або іншого прокурора, який виконує її обов`язки, або в суд за першою вимогою у визначений час; не відлучатися без дозволу прокурора, суду з м. Мелітополя Запорізької області ; письмово інформувати прокуратуру Запорізької області про зміну свого міста проживання.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 компетентними органами Російської Федерації обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі, перебуває у міжнародному розшуку, на території України не зареєстрований, а також те, що остаточно питання про надання ОСОБА_6 статусу біженця в Україні або відмови у цьому не вирішено, що перешкоджає прийняттю рішення про його екстрадицію до Російської Федерації, є необхідність продовжити застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, який гарантуватиме запобігання втечі особи, переховування від правоохоронних органів та суду та забезпечення в подальшому її видачі, а саме, особистого зобов`язання, та покладення на нього певних обов`язків.
На підставі викладеного, прокурор просить продовжити відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, та покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_14 ), відповідні процесуальні обов`язки на два місяці.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник особи, видача якої запитується іноземною державою, та ОСОБА_6 в присутності перекладача у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, вислухавши учасників процесу, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства та застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
У відносинах між Україною та Російською Федерацією у сфері екстрадиції застосовується Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ратифікована Законом України від 10.11.1994р. 240/94-ВР, Протоколом до неї від 29.03.1997, ратифікованим Законом України від 03.03.1998 ? 140/98-ВР, Європейська Конвенція по видачу правопорушників 1957 року. Зазначені міжнародні договори набрали законної сили як для України, так і для Російської Федерації.
Згідно зі ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ч. 1 ст. 573 КПК України договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.
Статтею 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (в редакції Протоколу до неї від 29.03.1997) передбачено, що після отримання вимоги про видачу запитувана сторона негайно вживає заходів до розшуку і взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видачу не може бути здійснено.
Обставин, передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами, які перешкоджають видачі ОСОБА_15 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, наразі не встановлено.

Відповідно до ч. 10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення в подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк домашнього арешту не може перевищувати шість місяців.

У зв`язку з закінченням максимального 12-місячного строку екстрадиційного арешту та відповідно до клопотання Народного депутата України ОСОБА_12 щодо передання ОСОБА_6 на поруки, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду від 17.02.2017 змінено запобіжний захід відносно вказаної особи з тримання під вартою на особисту поруку до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. Поручителем призначено Народного депутата України, Голову меджлісу кримськотатарського народу ОСОБА_12 , а на ОСОБА_6 покладено певні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_6 мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , але у зв`язку з тяжким захворюванням проходить періодичне лікування у м. Києві, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2017 на нього покладено нові обов`язки під час дії вказаного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, а саме: прибувати до прокурора прокуратури Запорізької області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_3 , слідчого в ОВС 1 відділення СВУ СБУ в Запорізькій області ОСОБА_13 або в суд за першою вимогою; без дозволу прокурора, слідчого або суду не відлучатися із м.Мелітополя; про виїзд до м. Києва на лікування та повернення до м.Мелітополя письмово інформувати прокурора прокуратури Запорізької області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_3 з наданням копій підтверджуючих документів. Строк дії цих обов`язків встановлено до 09.01.2018 року.

Відповідно до листа від 08.11.2017 № 436/539 Народний депутат України ОСОБА_12 проти покладення на ОСОБА_6 зазначених обов`язків не заперечував і поручився за їх виконання ОСОБА_6 , а також підтвердив раніше взяті на себе обов`язки поручителя ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.01.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 09.03.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07.03.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 07.05.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.05.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 05.07.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 03.09.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 30.10.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26.10.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 25.12.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2018 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 22.02.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2019 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 16.06.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2019 року строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків продовжено до 10.08.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.08.2019 року запобіжний захід відносно ОСОБА_6 змінено на особисте зобов`язання та покладено на нього наступні обов`язки: прибувати до прокурора прокуратури Запорізької області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_3 , або іншого прокурора, який виконує її обов`язки, або в суд за першою вимогою у визначений час; не відлучатися без дозволу прокурора, суду з м. Мелітополя Запорізької області; письмово інформувати прокуратуру Запорізької області про зміну свого міста проживання строком до 09.10.2019 року.

Отже, строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання спливає, з огляду на що постала необхідність у його продовженні.

Відповідно до частини 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Частиною шостою статті 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
При вирішенні питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчим суддею враховуються відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючої сторони та дотримання нею умов, за яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , а також наявності обставин, встановлених ч. 2 ст. 585 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком до 07.12.2019 року включно на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 197, 199, 543, 584, 585 КПК України, ст. ст. 9, 29 Конституції України, статтями 1, 2, 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, ратифікованої Законом України № 44/98-ВР від 16.01.1998 року, статтями 56, 58, 60, 61, 62 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ратифікованої Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 року, статтею 13 Протоколу до неї, ратифікованим Законом України № 140/98-ВР від 03.03.1998 року, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання першого заступника прокурора Запорізької області начальника управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання- задовольнити.

Продовжити до 07.12.2019 року включно ОСОБА_6 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, і покладених на нього обов`язків на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2019 року.

Встановити строк дії ухвали до 07.12.2019 року включно

Виконання ухвали слідчого судді доручити прокуратурі Запорізької області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1