Справа № 183/7520/14
№ 1-кс/183/2365/19

У Х В А Л А
07 жовтня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 183/7520/14 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю захисника ОСОБА_3 ,-

07 жовтня 2019 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 183/7520/14 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яка мотивована тим, що 06 вересня 2019 року приблизно о 09.00 годині на його мобільний телефон зателефонувала секретар судового засідання ОСОБА_5 , яка від імені судді висловила пряму погрозу про направлення подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області за неявку у перше судове засідання.
Захисник зазначає, що не був належним чином повідомлений про час та дату проведення судового засідання, секретар не з`ясувала причини його неявки, а одразу почала демонструвати превалююче становище судді над захисником. Заявник вважає неможливим надання професійної правової допомоги підзахисному за умови виникнення об`єктивних підстав вважати, що може стати об`єктом різного роду скарг зі сторони судді ОСОБА_5 . Йому не відомо чи реалізовано вказану погрозу, однак він відчуває тиск на себе, як на адвоката та захисника, оскільки реально сприймає таку погрозу, що в майбутньому може призвести до негативних наслідків його клієнта.
Крім того, про особисте негативне ставлення судді ОСОБА_5 до самого обвинуваченого свідчить той факт, що після відкладення судового засідання секретар судового засідання не запропонувала поставити підпис у розписці про отримання судової повістки, внаслідок чого він залишив залу судового засідання, його наздогнали в коридорі суду та попросили повернутися. При цьому, перебуваючи у приймальні судді ОСОБА_5 остання вчинила скандал і виказала обвинуваченому, що це останній вчинок, який вона йому вибачає, а в інший раз він може бути притягнутий до відповідальності.
Таким чином, захисник зауважує про наявність погроз зі сторони судді ОСОБА_5 , як в його сторону, так і в сторону обвинуваченого, що викликає сумнів у неупередженості судді.
В судовому засіданні захисник підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_5 , яку, в тому числі доповнив поясненнями про те, що протягом всього перебування цього кримінального провадження в Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області він, як захисник не отримував жодних нарікань з боку суддів, не мав наміру зневажати суд, а навпаки має на меті досягти остаточного, справедливого та законного рішення у кримінальному провадженні, яке перебуває в суді 8 років.
Інші сторони кримінального провадження в судове засідання для розгляду заяви про відвід судді не з`явилися.
Суд, вислухавши захисника, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, на яку заявник посилається, як на підставу своєї заяви про відвід судді ОСОБА_5 , суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.
Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.
Між тим, доводи захисника, викладені у його заяві про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 та доповнені в ході розгляду заяви в судовому засіданні, не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості судді.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, суд, -
Заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 183/7520/14 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1