УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника - адвоката ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0001584 від 23.06.20148 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0001584 від 23.06.20148 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України, згідно якого просить скасувати арешт з забороною розпорядження приміщенням 20-го технічного поверху та на наступні об`єкти нерухомого майна: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 28 т., 31 т, 32 т, 33 т, 34 т, 35 т, 36 т, 37 т, 42 т, 43 т, 44 т, 45 т, 46 т.
В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що на теперішній час необхідність в арешті майна відпала, оскільки ніяких слідчих дій за кримінальним провадженням не проводиться та про підозру нікому не повідомлено.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, приходжу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі перебувають матеріали кримінального провадження №0001584 від 23.06.20148 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.01.2019 року, накладено арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування приміщенням 20-го технічного поверху та на об`єкти нерухомого майна, між іншим розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 28 т., 31 т, 32 т, 33 т, 34 т, 35 т, 36 т, 37 т, 42 т, 43 т, 44 т, 45 т, 46т.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.02.2019 року, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 задоволено частково та поновлено нову ухвалу, якою накладено арешт шляхом заборони розпорядження приміщенням 20-го технічного поверху та на об`єктами нерухомого майна, між іншим розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 28 т., 31 т, 32 т, 33 т, 34 т, 35 т, 36 т, 37 т, 42 т, 43 т, 44 т, 45 т, 46 т.
Згідно зазначеної ухвали Одеського апеляційного суду арешт накладено у виді заборони розпорядження з метою запобігання можливості його відчуження, і таке обмеження права власності буде співрозмірним завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, вважаю, що потреба у застосуванні заходу забезпечення, у вигляді арешту майна приміщення 20-го технічного поверху та на об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 28 т., 31 т, 32 т, 33 т, 34 т, 35 т, 36 т, 37 т, 42 т, 43 т, 44 т, 45 т, 46 т., не відпала, та підстав для скасування арешту, не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 131, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0001584 від 23.06.20148 року за за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
30.09.2019