Дата документу 15.07.2019 Справа № 326/420/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №326/420/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/694/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
15 липня 2019 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, громадянина України, який має повну вищу освіту, зареєстрований як фізична особа-підприємець, директор ТОВ «Почерк», директор ПП «Група науково-промислових досліджень», директор ТОВ «БАРК», одружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.249, ч.2 ст.345, ч.1 ст.364-1 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_10 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року, якою клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , задоволене та застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 30 днів з моменту взяття під варту. Строк дії ухвали встановлено в межах строку досудового слідства, але не більш ніж по 30 липня 2019 року о 16.00 годині включно.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою унеможливить ухилення підозрюваного від суду та слідства, незаконний вплив на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Інший більш м`який запобіжний захід може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, скасувати застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у клопотанні слідчого відсутні докази наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
До матеріалів клопотання не додано належних і допустимих доказів на підтвердження умисних корисливих злочинів. Єдиний вирок, копія якого міститься у матеріалах клопотання, не може враховуватися, оскільки судимість погашена, зазначений у ньому злочин не є корисливим. Наявні у матеріалах клопотання заяви про вчинення злочинів, протоколи про адміністративне правопорушення є предметом цього досудового розслідування по якому рішення не прийнято та вина не доведена. Щодо наявності у власності чи користуванні ОСОБА_6 інших суден: матеріали клопотання не містять жодного доказу на підтвердження цієї обставини.
У клопотанні міститься припущення про те, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків через перебування їх у безпосередньому підпорядкуванні. Доказів зазначеного матеріали клопотання не містять. Взагалі не зазначено, про яких свідків йде мова, яким чином може впливати, реальність або спроби такого. Також є припущенням, не підтвердженим належними та допустимими доказами, твердження про можливість впливу на експерта, спеціаліста у цьому провадженні.
Зазначена у клопотанні підстава - вчинення погроз відносно представників правоохоронних органів під час виконання ними їх службових обов`язків та спричинення у зв`язку з цим легких тілесних ушкоджень - не може бути врахована, оскільки саме ці дії ставлять у провину ОСОБА_6 .
Вчинення погроз потерпілому не знайшло свого підтвердження. Будучи допитаний у якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що слова ОСОБА_6 , про те, що з ним ще розберуться, сказані 08 травня 2019 року в приміщенні суду, він сприйняв як погрозу, після цього ОСОБА_6 не бачив та з ним не спілкувався. Безпосередньо ОСОБА_6 погрози на його адресу не висловлювалися, хто погрожував ОСОБА_12 не знає.
Слідчим суддею формально констатовано встановлення ризиків, не наведено, у чому кожен з них проявляється у даній конкретній справі та чим підтверджується.
Слідчим суддею не дано належної оцінки доданим до клопотання доказам, але перелічено факт їх дослідження.
Також ОСОБА_6 вважає, що не знайшло підтвердження твердження слідчого про наявність ризику про можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
На підтвердження переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, то слідчим надані корінці повісток про виклик підозрюваного на 10 травня 2019 року та на 17 травня 2019 року, які ним були отримані відповідно 08 травня 2019 року та 15 травня 2019 року, тобто вони вручалися з порушенням ч.8 ст.135 КПК України.
Йому було тільки одне повідомлення про виклик до суду, коли він був у суді в м.Запоріжжя, але він з поважних причин з`явитися не міг. Інших належних повідомлень про виклик до суду підозрюваного не було. Наданий слідчим відеозапис повідомлення підозрюваного про виклик до суду не міг бути виконаним, так як він в цей час знаходився на лікуванні в лікарні, прибути до суду за станом здоров`я не міг.
Не є також належним та допустимим доказом переховування копія рапорту від 14 травня 2019 року про неможливість вручення повістки про виклик. З рапорту незрозуміло, повістку про виклик до якого органу передбачалось вручити, на який день та годину, для проведення яких дій, не зазначено у який час він був відсутнім за місцем мешкання, які дії для встановлення його місця знаходження здійснювались. Станом на дату складання акту у нього не було обов`язку цілодобово знаходиться за місцем мешкання. Матеріали клопотання не містять доказів про те, що слідчим вживались відповідні заходи для встановлення місця знаходження підозрюваного. Зокрема, сусіди і родичі не допитувались, а також не здійснювались інші слідчі і процесуальні дії, спрямовані на встановлення місця його знаходження. Одного лише рапорту, статус якого визначений як внутрішній документ поліції, недостатньо, щоб констатувати факт того, що місцезнаходження підозрюваного невідоме.
Судом прийнято до уваги, як доказ переховування від досудового розслідування, постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного від 14 червня 2019 року. Але до відома слідчого судді доводилось, що про існування вказаної постанови йому стало відомо 20 червня 2019 року.
24 червня 2019 року слідчому судді Приморського районного суду Запорізької області подано скаргу про її скасування.
Станом на час постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу скаргу на постанову слідчого не розглянуто, рішення не прийнято. З огляду на це підозрюваний вважає, що слідчий суддя, достеменно знаючи, що постанова оскаржена, не мав права надавати їй доказової сили.
В оскаржуваній ухвалі слідчого судді, зазначено, що під час розгляду клопотання досліджувались матеріали кримінальних проваджень №№І-кс/326/263/2019, І-кс/326/272/2019/ та відеозапис від 23 травня 2019 року, однак не зазначено, що також досліджувались матеріали кримінального провадження №1 - кс/326/286/2019 рік. Слідчий суддя лише констатував факт дослідження зазначених проваджень, належної оцінки з висновком підтверджених чи не підтверджених обставин оскаржувана ухвала не містить.
Крім того, слідчим суддею невірно оцінено показання свідка ОСОБА_13 , оскільки ним висловлювались думка щодо стану здоров`я станом на 15 травня 2019 року та лише з постановленого ним напередодні діагнозу без безпосереднього огляду хворого та наявності відомостей про його стан на час допиту. Також судом не враховано, що можливість такого висновку не входить до компетенції сімейного лікаря.
Підозрюваний ОСОБА_6 вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста також не знайшов свого підтвердження.
Так, потерпілий ОСОБА_12 є головним держінспектором відділу рибоохоронного патрулю, а відповідно, не знаходиться у підлеглості у нього, тому можливість впливу на нього відсутня. Крім того, протокол допиту складено слідчим Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 , дані про якого відсутні у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відповідно є недопустимим доказом.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином слідчим суддею не вмотивований, нічим не підтверджується і є припущенням. Ані в клопотанні, ані в ухвалі про застосування запобіжного заходу не зазначено, яким саме іншим чином він може перешкоджати кримінальному провадженню, не наведено аргументів та доказів.
Висновок про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, також є припущенням. Слідчим суддею не зазначено, які підстави достовірно дозволяють прийти до висновку про можливість вчинити інше правопорушення.
Висновок слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри по всім статтям КК України, зазначеним у клопотанні слідчого, суперечить нормам матеріального права, не підтверджено наданими доказами.
Слідчим суддею не дано належної оцінки зазначеному, не проаналізовано наявність обґрунтованої підозри можливого вчинення кримінального правопорушення чи можливого вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з клопотанням, він підозрюється у заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень.
До матеріалів клопотання додано висновок експерта №94 від 26 березня 2019 року, який не є допустимим доказом, та не містить інформацію на твердження обґрунтованості підозри. У висновку експерта №94 зазначено, що його проведено на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року, тоді як згідно з Витягом з ЄРДР, відповідні відомості внесено 26 лютого 2019 року. Тілесні ушкодження, що були об`єктом дослідження, не пов`язані з його діями, так як у висновку зазначено, що згідно з «Висновком спеціаліста № 11/с від 27 лютого 2019 року: «Будь-яких видимих зовнішніх ушкоджень, які відносяться до події від 25 лютого 2019 року при обстеженні не виявлено.»
Також підозрюваний зазначив, що інші обставини у своїй сукупності не дають підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, йому 62 роки; він має міцні соціальні зв`язки: дружину, дітей, онуків; має постійне місце мешкання в м.Бердянську; є директором трьох юридичних осіб та фізичною особою - підприємцем; позитивно характеризується за місцем мешкання; має відзнаку; не судимий, має ряд хвороб, що потребують постійного лікування та нагляду. Зазначене вказує на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно було переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи, оскільки в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування. Слідчим взагалі не розглядувались інші запобіжні заходи окрім тих, що обмежують свободу, та раніше не застосовувалися. Наявність матеріальної шкоди, як зазначалось вище, слідчим належним чином вагомими доказами не підтверджено.
Крім того, слідчий суддя ОСОБА_1 19 червня 2019 року без наявності достатніх підстав постановила ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу. У зазначеній ухвалі суддя висловив свою позицію про наявність обґрунтованої підозри та підтвердження ризиків, якими слідчий обґрунтовує клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, до розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя сформував свою позицію щодо результату його розгляду, висловив її та не може від неї відступити у подальшому.
Крім того, 20 червня 2019 року слідчим суддею було залишено без розгляду його клопотання про відвід судді з підстав того, що воно має ознаки зловживання правом на відвід. В оскаржуваній ухвалі про факт та результати розгляду цього клопотання не зазначено, оскільки під час його розгляду було допущено грубі порушення КПК України. По-перше, заява про відвід слідчому судді ОСОБА_19 розглядалась без повідомлення учасників процесу та заявника, хоча слідчому судді ОСОБА_1 було достеменно відомо, що вони знаходяться у приміщенні суду та чекають повідомлення про розподіл заяви, дату та час її розгляду. Суддя ОСОБА_1 залишила заяву без розгляду, оскільки прийшла до висновку, що відвід є повторним, тому має ознаки зловживання правами. При цьому слідчим суддею ОСОБА_1 проігноровано, що відвід заявлено слідчому судді ОСОБА_19 вперше, з інших підстав, в іншому кримінальному провадженні, що унеможливлює наявність ознак повторності в розумінні п. 4 ст.81 КПК України.
За думкою апелянта, це було здійснено умисно з метою створити умови, щоб саме суддя ОСОБА_19 розглядав заву про відвід слідчого судді ОСОБА_1 та вона мала у подальшому можливість продовжувати розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу.
Не зважаючи на його неодноразові скарги про погане самопочуття, необхідність повторно заміру тиску, довгу тривалість судового засідання та пізній час (судове засідання закінчилось о 23 годині 30 хвилин) слідчий суддя ОСОБА_1 відмовилась об`явити перерву, чим було порушено його право на належний захист з огляду положень пп. «с» п. З ст. 6 Конвенції.
При прийнятті рішення про можливість застосування запобіжного заходу слідчим суддею не прийнято до уваги наступні обставини. Постановою про продовження строку досудового розслідування від 19 травня 2019 року продовжено строк досудового слідства до трьох місяців, тобто до 20 червня 2019 року. Матеріли клопотання не містять відомостей про продовження строку досудового розслідування з будь - яких підстав. Зазначеному слідчим суддею не дано належної оцінки, прийняте рішення про застосування запобіжного заходу на досудовому розслідуванні без наявності відомостей та належних доказів, що станом на дату постановлення відповідної ухвали досудове розслідування триває.
Також слідчим суддею не враховано положення ст.186 КПК України щодо строків розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_10 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчим суддею не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу. Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слідчим суддею належним чином не перевірена обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345, ч.1 ст. 364-1 КК України, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обставини, викладені у підозрі, не відповідають дійсності, оскільки добування водних біоресурсів у зазначений період здійснювалося на законних підставах, а саме на підставі Дозволу №87 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 28 грудня 2018 грудня, виданого Азовським басейновим управлінням Державного агентства рибного господарства (Азовським рибоохоронним патрулем) суб`єкту господарювання - ПП «ГНПД» строком до 28 грудня 2023 року на рибальське судно СЧС «Вера», та з використанням дозволеного знаряддя лову - котельним неводом 6.5 мм.
Слідчим суддею не надано оцінки відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження завдання кримінальним правопорушенням істотної шкоди.
Стороною обвинувачення не додано до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належних та допустимих доказів, які б спростовували вказані доводи сторони захисту, а слідчим суддею в оскарженій ухвалі не вказано, за яких підстав вони не прийняті до уваги.
Отже, оскільки добування водних біоресурсів у зазначений період здійснювалося на законних підставах та дозволеними знаряддями лову, то повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364-1 КК України, також є необґрунтована.
Також, необґрунтованою є підозра у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, оскільки судово-медична експертиза (висновок експерта №94 від 26 березня 2019 року) з визначення наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 та встановлення їх тяжкості та характеру проведена з порушенням вимог ч.2 ст.214 КПК України, а саме: експертиза призначена на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 11 січня 2019 року, тобто до інкримінованих у підозрі ОСОБА_6 подій 25 лютого 2019 року та до початку досудового розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_12 (відомості за його заявою внесено до ЄРДР 26 лютого 2019 року).
Крім того, при проведенні зазначеної експертизи експертом при обстеженні ОСОБА_12 не виявлено будь-яких видимих зовнішніх ушкоджень, які відносяться до подій 25 лютого 2019 року.
За таких обставин, в оскарженій ухвалі слідчого судді не зазначено підстав, за яких слідчий суддя дійшла висновку про наявність саме обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень з посиланням на належні та допустимі докази, а тільки є перелік досліджених у судовому засіданні процесуальних документів, доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, в оскарженій ухвалі слідчого судді не наведено жодного обґрунтування щодо доведеності стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1. З, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчим суддею безпідставно та необґрунтовано застосовано як правову підставу для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою п.5 ч.2 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 відповідно до п.5 ст.89 КК України, визнається таким, що не має судимості.
Також слідчий суддя повинен був зазначити в оскарженій ухвалі обґрунтування не визначення розміру застави при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чого зроблено не було.
В оскаржуваній ухвалі вказано про неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте не наведено обґрунтування, за яких підстав слідчий суддя дійшов своїх висновків.
Також, слідчим суддею застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів з моменту взяття під варту та встановлено строк дії ухвали в межах строку досудового слідства, але не більше ніж по 30 липня 2019 року о 16-00 годині включно.
Проте, слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишено поза увагою те, що постановою в. о. керівника Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_20 від 19 травня 2019 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 20 червня 2019 року.
Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинялося та відновлювалося постановами слідчого, трьохмісячний строк досудового розслідування закінчується 15 липня 2019 року.
Проте, слідчий суддя, обираючи ОСОБА_6 запобіжний
захід у вигляді тримання під вартою, встановив строк його дії
не до закінчення строку досудового розслідування, який був
встановлений на час винесення оскаржуваної ухвали - до 15 липня
2019 року, а в порушення наведених вище норм кримінального
процесуального закону, в межах строку досудового слідства, але
не більше ніж по 30 липня 2019 року о 16-00 годині включно.
Згідно з ухвалою слідчого судді, до Приморського районного суду Запорізької області слідчий СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся з клопотанням, яке мотивоване наступним.
Рішенням №3 засновника ПП «Група науково-промислових досліджень» (ПП «ГНПД») від 03 липня 2014 року ОСОБА_6 призначено на посаду директора ТП «ГНПД». Згідно з п.7.5 Статуту ПП «ГНПД», до компетенції директора підприємства відноситься оперативне керівництво діяльністю підприємства, розпорядження майном та коштами підприємства, затвердження посадових інструкцій, прийом і звільнення працівників підприємства, видання наказів обов`язкових для всіх працівників, тобто, згідно з приписами статуту, ОСОБА_6 є службовою особою юридичної особи приватного права - директором ПП «ГНПД», особою, яка здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Згідно з дозволом № 87 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 28 грудня 2018 року, який виданий суб`єкту господарювання ПП «ГНПД», як рибальське судно (плавзасіб) зазначено СЧС «Вера», бортовий номер UA 0262, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , орган реєстрації (порт приписки) ДП «Маріупольській морський торговий порт», який належить ТОВ «ПОЧЕРК» (, адреса: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельщиків, земельна ділянка 138а).

Відповідно до ст.28 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство і охорону водних біоресурсів», спеціальне використання біоресурсів (крім любительського рибальства та використання ресурсів, запаси яких формуються виключно шляхом їх штучного розведення) здійснюється відповідно до лімітів та прогнозів допустимого вилову.

Згідно з п.4 Порядку здійснення спеціального використання водних, біоресурсів внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України» (Порядок), затвердженого ПКМУ № 992 від 25 листопада 2015 року спеціальне використання водних біоресурсів здійснюється користувачами водних біоресурсів на підставі дозволу на таке використання у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) після розподілу ліміту або прогнозу допустимого вилову на частки добування (вилову) для промислових та непромислових цілей та резерву добування (вилову). Пунктом 28 даного Порядку визначено, що добування (вилов) водних біоресурсів здійснюється відповідно до правил рибальства та режимів промислу.

Згідно з п.3.1 Тимчасових правил промислового рибальства в басейні Азовського моря, затверджених наказом Держкомрибгоспу України № 172 від 31 грудня 1999 року (Тимчасові правила), промисел водних живих ресурсів здійснюється в межах наданих квот. При цьому, п.3.2 Тимчасових правил передбачено, що вилучення водних живих ресурсів здійснюється спеціальними дозволами, які видаються державними органами рибоохорони. Роботи з вилучення водних живих ресурсів без дозволу на їх спеціальне використання категорично забороняються. Крім того, п.11.4 Тимчасових правил передбачено, що дозволяється промисловий лов тюльки кошільними неводами в центральній частині Азовського моря, обмеженій координатами: 1) 45 град. 45' П.Ш., 35 град. 50' с.д.; 2) 46 град. 15' п.ш., 35 град. 50' с.д.; 3) 46 град. 15' п.ш., 36 град. 35 с.д.; 4) 46 град. 30' п.ш., 36 град. 35' с.д.; 5) 46 град. 30' п.ш., 37 град. 15' с.д.; 6) 45 град. 45' п.ш., 37 град. 15' с.д. - з 01 січня до 10 квітня та з 15 листопада до 31 грудня.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №56 від 14 лютого 2019 року «Про затвердження лімітів та прогнозів допустимого спеціального використання водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками на 2019 рік», зареєстрованим в Мінюсті України 26 лютого 2019 року за №193/33164, затверджено ліміти та прогнози водних біоресурсів, які в подальшому розподілено на квоти добування серед користувачів. Даний наказ набув чинності 05 березня 2019 року після його публікації в Офіційному віснику України 05 березня 2019 року №18, стор.112, ст.630. На підставі цього наказу Міністерством аграрної політики та продовольства України видано наказ від 14 лютого 2019 року №57 «Про затвердження квот добування водних біоресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками у 2019 році», зареєстрований у Мінюсті України 26 лютого 2019 року за №194/33165, яким визначено види та об`єми водних біоресурсів загальнодержавного значення, які дозволені для вилучення користувачами водних біоресурсів в Азовському морі у 2019 році. Даний наказ набув чинності 05 березня 2019 після його публікації у Офіційному віснику України 05 березня 2019 року № 18, стор. 115, ст..631.

Таким чином, в період з 01 січня 2019 року до моменту затвердження лімітів та прогнозів добування водних ресурсів загальнодержавного значення в Азовському морі із затоками у 2019 році та їх подальшого розподілення на квоти добування серед користувачів, у суб`єкта рибного господарства ПП «ГНПД» не було правових підстав здійснювати вилучення водних біоресурсів.

Отже, ОСОБА_6 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, директором ПП «ГНПД», яка здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використовуючи свої службові повноваження, порушуючи вимоги ст.ст. 17,20,25,26,34,37 ЗУ «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року, ст.28 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08 липня 2011 року та вимоги Тимчасових правил промислового рибальства в басейні Азовського моря, затверджених наказом Держрибагентства №172 від 31 грудня 1999 року, зареєстрованих в Мін`юсті 25 січня 2000 року за № 43/4264, організував вилов водних біоресурсів ПП «ГНПД» на судні СЧС «Вера», ПА 0262, в акваторії Азовського моря.

28 січня 2019 року о 01 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відсутні законні підстави для спеціального використання водних біоресурсів в акваторії Азовського моря, через відсутність затверджених лімітів та прогнозів допустимого вилову, діючи умисно, в порушення ст.ст. 27, 63 ЗУ «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року № 2894-ІІІ, з метою особистої наживи та здійснення незаконного зайняття рибним промислом, не повідомивши про це інших членів екіпажу судна, під приводом нібито зайняття науковим ловом ПП «ГНПД», в якості капітана рибальського судна (плавзасобу) СЧС «Вера», бортовий номер ПА 0262, із суднокомандою вийшов з причалу № 6 Бердянської філії ДП «АМПУ» (Бердянський морські торгівельний порт) в акваторію Азовського моря.

В період з 28 січня 2019 року по 30 січня 2019 року ОСОБА_6 як особа, відповідальна за добування (вилов) водних біоресурсів, знаходячись на борту СЧС «Вера» в акваторії Азовського моря (квадрат 18 «0», координати 46°05'3" N; 36°10'9" Е в період з 10 години 25 хвилин до 13-00 години 28 січня 2019 року; квадрат 19 «П», координати 46°01'8" Н; 36°17'6" Е в період з 09-50 до 12-25 годин 29 січня 2019 року; квадрат 17 «0», координати 46°06'2" К, 36°08'6" Е в період з 08-20 до 11-45 годиш 30 січня 2019 року), згідно з даними Журналу обліку вилучених водних біоресурсів № 4 ПП «ГНПД». здійснив промисловий лов водних живих ресурсів знаряддям лову - кошільний невід, а саме: тюлька загальною вагою 8703,6 кг; калкан азовський (камбала-калкан) загальною вагою 10,2 кг, бичок кругляк загальною вагою 10 кг, чим згідно з «Методикою розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства та охорони водних живих ресурсів», затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства навколишнього та природного середовища України № 249/273, спричинив майновий збиток рибному господарству України на загальну суму 1 248 537,19 грн, що згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених ПКМУ №1209 від 21 листопада 2011 року, є істотною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.249 КК України, тобто незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Крім того, 02 лютого 2019 року о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відсутні законні підстави для спеціального використання водних біоресурсів в акваторії Азовського моря, через відсутність затверджених лімітів та прогнозів допустимого вилову, діючи умисно, в порушення ст.ст.27, 63 ЗУ «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року № 2894-ІІІ, з метою особистої наживи та здійснення незаконного зайняття рибним промислом, не повідомивши про це інших членів екіпажу судна, під приводом нібито зайняття науковим ловом ПП «ГНПД», в якості капітана рибальського судна (плавзасобу) СЧС «Вера», бортовий номер ПА 0262, із суднокомандою вийшов з причалу № 6 Бердянської філії ДП «АМПУ» (Бердянський морський торгівельний порт) в акваторію Азовського моря.

В період з 03 лютого 2019 року по 05 лютого 2019 року ОСОБА_6 як особа, відповідальна за добування (вилов) водних біоресурсів, знаходячись на борту СЧС «Вера» в акваторії Азовського моря (квадрат 19 «0», координати 46°06'8" N; 36°18'9" Е в період часу з 08-00 до 10 години 15 хвилин та з 12-00 до 14 години 05 хвилин 03 лютого 2019 року; квадрат 18 «0», координати 46°07'3" N; 36°12'5" Е в період часу з 7-40 до 10-.00 годин та 12-10 до 14-50 годин 04 лютого 2019 року), згідно з даними Журналу обліку вилучених водних біоресурсів № 4 ПП «ГНПД», здійснив промисловий лов водних живих ресурсів знаряддям лову - кошільний невід, а саме: тюльки загальною вагою 26031,4 кг; пеленгас загальною вагою 12,8 кг; калкан азовський (камбала-калкан) загальною вагою 19 кг, чим згідно з Методикою розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства та охорони водних живих ресурсів», затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства навколишнього та природного середовища України № 249/273, спричинив майновий збиток рибному господарству України на загальну суму 3 749 404,34 грн., що згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених ПКМУ №1209 від 21 листопада 2011 року, є істотною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.249 КК України, тобто незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Крім того, 10 лютого 2019 року о 00 годин 45 хвилин ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відсутні законні підстави для спеціального використання водних біоресурсів в акваторії Азовського моря, відсутність затверджених лімітів та прогнозів допустимого вилову, діючи умисно, в порушення ст.ст. 27, 63 ЗУ «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року № 2894-ІІІ, з метою особистої наживи та здійснення незаконного зайняття рибним промислом, не повідомивши про це інших членів екіпажу судна, під приводом нібито зайняття науковим ловом ПП «ГНПД», в якості капітана рибальського судна (плавзасобу) СЧС «Вера», бортовий номер ПА 0262, із суднокомандою вийшов з причалу № 6 Бердянської філії ДП «АМПУ» (Бердянський морський торгівельний порт) в акваторію Азовського моря.

В період з 10 лютого 2019 року по 11 лютого 2019 року ОСОБА_6 , як особа, відповідальна за добування (вилов) водних біоресурсів, знаходячись на борту СЧС «Вера» в акваторії Азовського (квадрат 19 «Н», координати 46°11'6" N; 36°18'9" Е в період часу з 08 години 10 хвилин до 11 години та 13 годин 45 хвилин до 16-00 годин 10 лютого 2019 року), згідно з даними Журналу обліку вилучених водних біоресурсів ПП «ГНПД», здійснив промисловий лов водних живих ресурсів знаряддям лову - кошільний невід, а саме: тюльки загальною вагою 5510,8 кг, чим згідно з «Методикою розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства та охорони водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства колишнього та природного середовища України № 249/273, спричинив майновий збиток рибному господарству України на загальну суму 782 924,85 грн, що згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених ПКМУ № 1209 від 21 листопада 2011 року, є істотною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.249 КК України, тобто незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Крім того, 24 лютого 2019 року о 00 годин 50 хвилин ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відсутні законні підстави для спеціального використання водних біоресурсів в акваторії Азовського моря через відсутність затверджених лімітів та прогнозів допустимого вилову, діючи умисне,порушення ст.ст. 27, 63 ЗУ «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 року № 2894-ІІІ, з метою особистої наживи та здійснення незаконного зайняття рибним промислом, не повідомивши про це інших членів екіпажу судна, під приводом нібито зайняття науковим ловом ПП «ГНПД», в якості капітана рибальського судна (плавзасобу) СЧС «Вера», бортовий номер ПА 0262, із суднокомандою вийшов з причалу № 6 Бердянської філії ДП «АМПУ» (Бердянський морський торгівельний порт) в акваторію Азовського моря.

В період з 24 лютого 2019 року по 25 лютого 2019 року ОСОБА_6 як особа, відповідальна за добування (вилов) водних біоресурсів, знаходячись на борту СЧС «Вера» в акваторії Азовського моря (більш точне місце та час досудовим слідством не встановлено через відсутність відповідних записів в Журналі обліку вилучених водних біоресурсів № 4 ПП «ГНПД»), здійснив промисловий лов водних живих ресурсів забороненим знаряддям лову в акваторії Азовського моря тралом, а саме: тюльки загальною вагою 13 835 кг, чим, згідно з «Методикою розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства та охорони водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства колишнього та природного середовища України № 249/273, спричинив майновий збиток рибному господарству України на загальну суму 1 965 552,26 грн, що згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених ПКМУ № 1209 від 21 листопада 2011 року, є істотною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.249 КК України, тобто незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Крім того, внаслідок незаконного рибного добувного промислу відповідальний за вилов ОСОБА_6 у вказаний період часу виловив водні живі ресурси, а саме: тюлька 54 080,8 кг, калкан азовський (камбала-калкан) загальною вагою 29,2 кг, бичок загальною вагою 10 кг та пеленгас загальною вагою 12,8 кг, чим згідно з «Методикою розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства та охорони водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства колишнього та природного середовища України № 249/273, спричинив майновий збиток рибному господарству України на загальну суму 7 746 418,64 грн, що згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених ПКМУ №1209 від 21 листопада 2011 року, є істотною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України, тобто зловживання повноваженнями, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, вчиненому з використанням своїх службових повноважень всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїми повноваженнями, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Близько 18 години 40 хвилин головний державний інспектор ВРП №1 рибоохоронного патруля Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства ОСОБА_12 , який відповідно до ст..2 ЗУ від 23 грудня 1993 року № 3781-ХІІ «Про державний захист правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та згідно з Наказом 29-ОД від 20 лютого 2019 року «Про проведення рибоохоронного рейду ВРП № 1 Азовського патруля», перебував в якості старшого рейдової групи щодо здійснення заходів з охорони водних біоресурсів, запобігання, виявлення та припинення порушень в галузі рибного господарства в районі Азовського моря від адміністративного кордону з Донецькою областю до адміністративного кордону Бердянського та Приморського районів з 20 лютого 2019 року по 20 березня 2019 року у складі рейдової групи прибув до причалу №6 Бердянської філії ДП «АМПУ (Бердянський морський торгівельний порт), розташованого за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул.М. Горького, 13/7. Того ж дня о 19-05 годині до вказаного причалу з водними біоресурсами на борту здійснило прихід судно СЧС «Вера», бортовий номер UA 0262, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , орган реєстрації (порт приписки) ДП «Маріупольській морський торговий порт, який належить ТОВ «ПОЧЕРК», на якому в якості капітана рибальського судна перебував ОСОБА_6 .

Приблизно о 21 годині 40 хвилин 25 лютого 2019 року, під час проведення рибоохоронного рейду на борту судна СЧС «Вера», бортовий номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , діючи за раптово виниклим умислом та умисно, в порушення п.4.8 Тимчасових правил, якими визначено обов`язок капітана без перешкод допускати працівників державних органів рибоохорони на місце лову, судно та інші плавучі засоби, склади, приймальні пункти й рибзаводи для перевірки знарядь і способів лову, огляду уловів, а також сприяти інспекторам у проведенні перевірки, з метою перешкодити виконанню працівниками рибоохорони їх службових обов`язків, пов`язаних з виявленням та припиненням правопорушень, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та образами, здійснював фізичний опір головному державному інспектору ВРП № 1 ОСОБА_12 , штовхаючи його на огорожу борту судна, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження в області проекції шостого ребра зліва у вигляді гіперемії, набряку м`яких тканин 3,0х4,0 см помітно хворобливого стану при пальпації, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, згідно п.п.2.3.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України, від 17 січня 1995 року № 6. Ці дії ОСОБА_6 були припинені присутніми на борту судна СЧС «Вера» членами рейдової групи. Після цього вони покинули борт судна СЧС «Вера» через загрозу їх життю та здоров`ю з боку капітана судна ОСОБА_6 , який намагався здійснити дії щодо приховування вчиненого ним іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

20 березня 2019 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, у об`єднаному кримінальному провадженні №0000240, яке йому повідомлене того ж дня.

08 травня 2019 року складено письмове повідомлення про нову підозру ОСОБА_6 щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.249, ч.2 ст.345, ч.1 ст.364-1 КК України, у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000240, яке йому повідомлене того ж дня.

Заслухавши доповідь судді; захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_21 на підтримання апеляційних скарг; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На думку колегії суддів, слідчим суддею цих вимог закону дотримано не в повній мірі, через наступне.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що дані, зазначені у клопотанні та доданих до нього матеріалах кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.249, ч.2 ст.345, ч.1 ст.364-1 КК України.
Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями: з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000240 від 01 лютого 2019 року за ч.1 ст.249, ч.2 ст.345, ч.1-364 КК України (а.с.1-5 т.1); заяви Азовського басейнового управління державного агентства господарства про вчинення злочину від 22 лютого 2019 року (а.с.6-8, 26-28 т.1); повідомлення про виявлення можливих ознак кримінального правопорушення від 31 січня 2019 року (а.с.9-11 т.1); повідомлення про виявлення можливих ознак кримінального правопорушення від 05 лютого 2019 року (а.с. 12-14 т.1); заяви про вчинення злочину від 12 лютого 2019 року (а.с.15-18, 19-22 т.1); повідомлення про виявлення можливих ознак кримінального правопорушення від 11 лютого 2019 року (а.с.23-25 т.1); заяви ОСОБА_12 про вчинення злочину від 26 лютого 2019 року (а.с.29-30 т.1); протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 від 25 лютого 2019 року (а.с.31-32 т.1); протоколу огляду місця події від 25 лютого 2019 року (а.с.33-35 т.1); протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_15 від 26 лютого 2019 року (а.с.36-37 т.1); протоколу огляду місця події від 25 лютого 2019 року (а.с.38-40 т.1); протоколу про адміністративне правопорушення №016840 від 31 січня 2019 року з розрахунком збитків до протоколу на суму 1251203,59 грн. (а.с.41-44,63-66 т.1); протоколу про адміністративне правопорушення № 016839 від 05 лютого 2019 року з розрахунком збитків до протоколу на суму 4081496,96 грн. (а.с.45-48, 60-61, 67-68 т.1); протоколу про адміністративне правопорушення № 016975 від 25 лютого 2019 року (а.с.49-50, 58-59 т.1); протоколу про адміністративне правопорушення № 008843 (а.с.51 т.1); постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2019 року (а.с.52 т.1); протокол про адміністративне правопорушення № 016836 від 25 лютого 2019 року (а.с.53-54 т.1); листа Азовського рибоохоронного патруля від 19 березня 2019 року (а.с.55-57 т.1); постанови про адміністративне правопорушення №016836 (а.с.62 т.1); протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 26 лютого 2019 року (а.с.69-71 т.1); протоколів допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 19 березня 2019 року (а.с.72-76 т.1 а.с.77-81 т.1, а.с.82-86 т.1а.с.87-91 т.1); протоколу обшуку за місцем реєстрації ПП «ГНПД» від 26 лютого 2019 року (а.с.92 т.1); опису вилучених речей та документів, які були вилучені, а саме: журнал вилучених водних біоресурсів (промисловий журнал) з додатком до нього; квитанція обліку добутих (виловлених) біоресурсів №1 від 30 січня 2019 року; квитанція обліку добутих (виловлених) водних біоресурсів №2 від 05 лютого 2019 року; рейсове завдання; дозвіл №87 на спеціальне використання біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (а.с.93 т.1); протоколу обшуку за місцем знаходження рибоприймального пункту ПП «ГНПД» від 26 лютого 2019 року (а.с.94-99 т.l), протоколу обшуку на борту СЧС «Вера» від 26 лютого 2019 року, в ході якого з корми судна вилучено: трал з залишками свіжовиловленої тюльки; дві металеві тралові дошки; судно СЧС «Бера» UA0262, і після обшуку залишено на причалі №6. ОСОБА_22 в зазначеному протоколі власноручно зазначив, що ОСОБА_23 був особисто проінформований, що він прибув на територію ТОБ «БАРК» та вилучив майно «БАРК», необхідні документи йому були надані, він взяв майно. Після надання документів законності тралів для вилову тюльки ОСОБА_23 відмовився повернути вилучене майно (а.с.100-102 т.1); протоколу огляду вилученого майна від 28 лютого 2019 року, а саме: трал, дві тралові дошки, судно СЧС «Вера» (а.с.103-104 т.1); висновку експерта Бердянського міжрайонного відділення «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради № 94 щодо виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , а саме у ОСОБА_12 має місце в області проекції шостого ребра зліва гіперемія, набряк м`яких тканин 3,0 х 4,0 см помірно больовий при пальпації, згідно описової частини наданої документації; вказане утворилось від дії тупого предмета, з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо в строк та за обставин, на які вказує підекспертний, кваліфікується як легке тілесне ушкодження; діагноз: «забій м`яких тканин області шиї, дисторсія ШОП легкий больовий синдром» у судово-експертній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався, так як не підтверджений об`єктивними відомостями, встановленими на основі суб`єктивних факторів (а.с.105-107 т.1); бухгалтерської документації: накладні на передачу готової продукції (тюльки охолодженої, свіжомороженої; бичка, фаршу рибного мороженого) на переміщення від 26 лютого 2019 року, в яких зазначена кількість, ціна, сума (а.с.108-122 т.1); накладної від 26 лютого 2019 року (а.с.123 т.1); квитанції добутих (виловлених) водних біоресурсів: бички, калкан азовський, тюлька (а.с. 124-125 т.1), рейсового завдання капітану СЧС Бера, яке підписано директором ПП «ГНПД» ОСОБА_6 (а.с.126 т.1); журналу обліку ТОБ «Барн» (рибно-переробне виробництво), на яке завозилася риба 04,11,25,26 лютого 2019 року, вказана її кількість; Журналу прийому здачі чергувань, де вказана кількість палива на перевезення риби, кількість повернутих ящиків, тобто переміщення ВБР на переробку; журналу по цеху за 2018, 2019 роки (а.с. 127-145 т.1); промислового журналу обліку вилучених водних біоресурсів, в якому вказано про вихід в море 28, 29,30 січня 2019 року, 03,04,10 лютого 2019 року, місце добування риби, вид лову промисловий, знаряддя лову, їх параметри, кількість, назва вилучених біоресурсів, їх кількість (а.с.146-152 т.1), повідомлення про нову підозру за ч.1 ст.249, ч.2 ст.345, ч.1 ст.364-1 КК України у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000240 (а.с.221-228 т.1); постанова про продовження строку досудового розслідування до 20 червня 2019 року (а.с.229-230 т.1); протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 про погрози фізичної розправи (а.с.243 т.1); заява потерпілого ОСОБА_12 , в якій він просить вжити заходи безпеки щодо нього та близьких родичів від неправомірних дій ОСОБА_6 (а.с.243-зворот, 244 т.1), тощо.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Отже, доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри суперечать матеріалам провадження.
Твердження захисників підозрюваного та самого підозрюваного про те, що останній не вчиняв інкриміновані йому правопорушення, що, на думку сторони захисту, окрім іншого, підтверджується відповідним рішенням Запорізького окружного адміністративного суду, мають ретельно перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Також колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик впливу на потерпілого та інших учасників провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Так, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 є директором ПП «ГНПД» та ще двох приватних підприємств, про що він заявляв в судовому засіданні, тому має у користуванні інші судна, на яких він може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення; враховуючи відомості, що містяться в доданих до клопотання матеріалах, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 незаконно впливав на потерпілого, про що останній подав заяву до поліції про вжиття заходів безпеки від неправомірних дій ОСОБА_6 у зв`язку з погрозами фізичної розправи, та підтвердив в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчим суддею, тому доведеним є ризик того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та інших учасників провадження, чим перешкоджати йому.

З врахуванням викладеного, доводи сторони захисту в апеляційних скаргах про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є непереконливими.

Разом з цим, на думку колегії суддів, незважаючи на наявність в матеріалах провадження відомостей про оголошення розшуку підозрюваного, прокурор не довів, що ОСОБА_6 дійсно переховувався від органу досудового розслідування та суду, оскільки на підтвердження цієї обставини прокурором надано лише копії повісток про виклик та рапорт працівника поліції від 14 травня 2019 року про неможливість вручення повістки про виклик, які самі по собі не доводять наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на що обґрунтовано вказано стороною захисту в апеляційних скаргах

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином в клопотанні взагалі не обґрунтований з посиланням на відповідні докази.

Зловживання своїм правом заявляти відводи суддям, як про це зазначено в оскаржуваній ухвалі, на думку колегії суддів, може свідчити лише про обрану тактику захисту і не є підтвердженням ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, на переконання колегії суддів, прокурором не доведено неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на що слідчий суддя уваги також не звернув.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження підозрюваний раніше не судимий в силу ст.89 КК України, є особою похилого віку, оскільки досяг 62-річного віку; має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки; позитивно характеризується за місцем проживання, страждає на ряд хвороб, в т.ч. на серцево-судинні захворювання, через що потребує лікування та спостереження у лікарів.

Отже, доводи апеляційних скарг підозрюваного та його захисника, про відсутність достатніх підстав про застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, є слушними.

З урахуванням викладеного, колегія судів вважає, що оскільки слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст.177,178 КПК України, під час розгляду клопотання слідчого не врахував та не дав оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, зазначена ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на останнього певних обов`язків, в т.ч. обов`язку утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому провадженні.

На думку колегії суддів, зазначений запобіжний захід буде достатньою гарантією для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 01 липня 2019 року, якою клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , задоволене, застосований до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30 днів з моменту взяття під варту. Строк дії ухвали в межах строку досудового слідства, але не більш ніж по 30 липня 2019 року о 16.00 годині включно, скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 з визначенням строку дії ухвали, передбаченої п.1 ч.3 ст.190 КПК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 30 днів, які відраховувати з 01 липня 2019 року, тобто до 30 липня 2019 року, але в межах строку досудового розслідування, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до положень ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_6 наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

Копію ухвали направити до ІТТ №4 м. Бердянськ, Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області для виконання, процесуальному прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_24 для контролю за виконанням.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4