Справа № 581/489/14-к
Номер провадження 1/585/3/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , громадських захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Липова Долина Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця буд. АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Близько 23 години 11 липня 2010 року, ОСОБА_11 , на автомобілі ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 , яким він керував за дорученням, рухаючись по автошляху смт. Липова Долина с.Побиванка, в напрямку с.Побиванка, на відстані 1,3 м від правого краю проїзної частини, зі швидкістю в межах 70-90 км/год, але не менше 66,8 км/год, (більш точну швидкість не встановлено) на відрізку автошляху, де мається дорожня розмітка у вигляді краю проїзної частини та переривчастої осьової лінії, поряд з с.Побиванка, помітив попереду зустрічний вантажний автомобіль, який рухався при включеному дальньому світлі фар. ОСОБА_12 при цьому перемкнув світло фар свого автомобіля на ближнє, що зробив і зустрічний автомобіль. Перебуваючи на відстані близько 300 м від зустрічного автомобіля, ОСОБА_11 попереду свого автомобіля, на проїзній частині своєї смуги руху, раптово помітив людину - ОСОБА_13 та застосував екстрене гальмування, при цьому, автомобіль з заблокованими колесами подолав відстань 25 м. В цей момент об`єктивна видимість перешкоди складала 39,9 м, а видимість дороги 30,1 м. ОСОБА_11 перевищуючи допустиму швидкість руху, яка не повинна перевищувати 59,4 км/год за умови об`єктивної видимості дороги, не зміг зупинити автомобіль при необхідності вчасного виявлення небезпеки для руху, яку він був об`єктивно спроможній виявити та необхідності застосування своєчасного гальмування і в результаті цього відбувся наїзд на пішохода. Водій автомобіля ВАЗ 21072 в даній дорожній ситуації мав можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог пункту 12.2 ПДР України, а саме: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги» та пункту 12.3. ПДР України, а саме: «В разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». З технічної точки зору в діях водія автомобіля ВАЗ 21072 вбачаються невідповідність вимогам пункту 12.2 та пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.
В результаті зіткнення, згідно висновку СМЕ від 1 червня 2012 року, ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді: А) травма голови, садна в лівій тім`яній області, на лівій вушній раковині, в області лобу, кінчика носу, підборіддя праворуч. Крововиливи в м`яких тканинах з боку кісток черепа. Лінійний перелом правої виличної та тім`яної кісток. Крововиливи над твердою мозковою оболонкою правій виличній області. Крововиливи під м`якими мозковими оболонками в правій лобній та обох тім`яних долях. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких по ознаці загрозливого для життя стану. Б) Травма хребта. Перелом тіла 8 грудного хребця з повним переривом спинного мозку, які також відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. В) Травма грудної клітини. Садна в області грудної клітини. Забої обох легень. Крововилив в плевральній порожнині (зліва 400 мілілітрів, справа 500 мілілітрів), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Г) Травма тазу, верхніх та нижніх кінцівок. Забійні рани в проекції лівого ліктьового суглобу і передньої поверхні лівої гомілки. Садна в проекції верхнього краю правої підвздошної кістки, в проекції лівого плечового та обох ліктьових суглобів, на задній поверхні правого плеча, правого передпліччя, обох кистей, в проекції правого колінного суглобу, в області обох стегон та гомілок, на тильній поверхні правої стопи. Закриті переломи лівого стегна, лівої малоберцової кістки в середній третині та правої гомілки в середній та нижній третині. Кожен із закритих переломів відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, решта тілесних ушкоджень мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_13 незабаром помер.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 свою вину в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого не визнав. На початку судового розгляду повідомив, що буде давати свідчення після допиту потерпілої та свідків і дослідження матеріалів. Після допиту потерпілої, свідків та дослідження доказів від дачі свідчень відмовився. В судовому засіданні 10 жовтня 2019 року, повідомив що бажає дати свідчення. Суду пояснив, що 11 липня 2010 року, близько 10 години вечора, йому зателефонував ОСОБА_14 і вони домовилися їхати в м. Гадяч. Близько 11 години, неподалік с. Побиванка, коли вони їхали, на трасі з`явився ОСОБА_15 . Коли це все сталося він викликав «швидку» і поліцію. З ОСОБА_16 вони були знайомі, товаришували. ОСОБА_17 був нетверезий, тому він сам винен в тому що відбулося. Його вини в цій ситуації не було. Час реакції водія має бути 1, 4 с, а не 0,8 с. Це все залежить від того чи було це ДТП в межах населеного пункту чи поза його межами. За кермом автомобіля знаходився він. Свідок ОСОБА_14 був пасажиром на пасажирському передньому сидінні. Швидкість автомобіля була в межах правил дорожнього руху, точно швидкість він не пам`ятає, 80-90 км/год. Зіткнення з пішоходом відбулося так як зазначено на схемі. Пішохід знаходився по лівій стороні. Світло на його автомобілі було ближнє, коли він побачив вдалині вантажний транспортний засіб він перемкнувся на ближнє світло фар, чи перемкнувся зустрічний автомобіль на ближнє світло фар він не може сказати. Одяг потерпілого чорний костюм і чорні кросівки. На потерпілому була чорна кофта.
Не зважаючи на не визнання вини, доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_9 суду показала, що того дня вона була за межами району, їй зателефонували і повідомили, що її син потрапив у ДТП на трасі ОСОБА_18 . В той день вона спілкувалася з сином, в неї був день народження, син був тверезий. Взагалі син випивав, але спиртним не зловживав. Матеріальна шкода їй спричинена в розмірі 28 442 грн. (похорон та інше) і правова допомога 3456 грн. Також їй спричинена моральна шкода, яку оцінює в 200 000 грн. Всі матеріали щодо позовних вимог надані суду. В матеріальну шкоду включено витрати на поховання, поминки, пам`ятник. Вона втратила сина, в неї нервовий струс, порушилася нервова система. Зателефонували про ДТП їй з лікарні, звідки в них був номер її телефону вона не знає, але в ОСОБА_19 її всі знають. Зателефонували їй ранком, о 8 годині. Чому син був у с. Побиванка її не цікавить і хто його туди привіз, вона не знає. ОСОБА_20 до неї сам приходив, він їй нічого не розповідав. Батьки підсудного до неї приходили, але ніякої допомоги не надали, вони говорили щоб збирала чеки і все відшкодує страхова компанія.
Представник потерпілої ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав заявлений цивільний позов та його обґрунтування, просив задоволити. Суду пояснив, що всі підтвердження матеріальної шкоди надані суду, в матеріальну шкоду враховані також поминальні обіди. До страхової компанії вони не зверталися, оскільки немає рішення суду, а без цього страхова компанія виплати проводити не буде.
Цивільний відповідач ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" у запереченнях проти позову просив цивільний позов залишити без розгляду, роз`яснити потерпілому право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства та справу слухати без участі представника ПрАТ (т. 6 а.п. 53-59).
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 суду дав свідчення що в поліції працює з 2004 року, з початку був інспектором дорожньо-патрульної служби до 2007 року, а потім став помічником слідчого. В Липоводолинському райвідділі міліції в 2010 році він був помічником слідчого. Тоді в нього була незакінчена вища юридична освіта, він навчався, освіту закінчив у 2012 році, навчався з 2007 року. Він виїздив на місце події по факту ДТП з участю ОСОБА_11 , приймав участь у проведенні огляду місця події. В зв`язку з тим, що все це було 8 років тому, він не пам`ятає подробиць. Які саме у нього на той час були посадові обов`язки, як у помічника слідчого, він не пам`ятає. Він був помічником слідчого, за якимось конкретно слідчим він закріплений не був. На ДТП він виїхав на підставі розстановки, був у слідчо-оперативній групі і на підставі вказівки чергового по відділенню виїздив на місце події. За наказом начальника УМВС України в Сумській області він виконував обов`язки слідчого і виїздив на ДТП як виконуючий обов`язки слідчого. Була темна пора доби, на місці ДТП був ОСОБА_11 і ще хтось з хлопців, хто саме не пам`ятає. Коли вони прибули на місце події, ОСОБА_13 вже клали у «Швидку» він був ще живий. Автомобіль на якому ОСОБА_22 вчинив ДТП - ВАЗ 2107. Протокол огляду місця події він складав сам, було залучено також двох понятих. Крім ОСОБА_23 очевидцем тих подій був ще один чоловік. ОСОБА_22 тоді пояснював, що він рухався в бік с.Побиванка, назустріч рухався автомобіль КАМАЗ і засліпив його, раптом він побачив серед дороги пішохода і не зміг уникнути зіткнення. ДТП було за межами населеного пункту, не доїжджаючи до с. Побиванка. Він не розслідував кримінальну справу, оскільки дану категорію справ розслідував слідчий ОСОБА_24 . Коли вони прибули на місце ДТП ОСОБА_13 був вже в машині швидкої допомоги. Наступного дня він оглядав труп ОСОБА_25 , ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння він при огляді трупа не виявили. Де саме настала смерть ОСОБА_13 він точно сказати не може. Хто залучав понятих він не пам`ятає, хтось зі складу групи. Діями на місці ДТП керував він, як начальник слідчо-оперативної групи. ОСОБА_11 тоді був знервований, запаху алкоголю від ОСОБА_23 він не чув. На автомобілі малися пошкодження в передній частині машини. Автомобіль візуально був в нормальному стані. Після огляду машина була поміщена на штрафмайданчик Липоводолинського РВ і до цього часу вона там перебуває. Чи був при огляді місця події експерт він не пам`ятає. Огляд технічного стану автомобіля він не проводив, він провів лише дві слідчих дії огляд місця події та огляд трупа. Огляд трупа проводили зранку наступного дня, в приміщенні моргу Липоводолинської ЦРЛ, судмедексперт присутнім не був. Зіткнення автомобіля з пішоходом відбулося, на його думку, на середині дороги, дещо лівіше, по смузі руху автомобіля Величка О. Пішохід, з його точки зору, йшов або по центру проїзної частини або по центру полоси руху автомобіля Величка О. Чи була там розмітка він точно не пам`ятає. Там був гальмівний слід. Автомобіль ОСОБА_23 стояв передом у бік с.Побиванка. Місце зіткнення визначали по наявності осипів та уламків. Хто чергував у лікарні коли потерпілого доставили в лікарню, він сказати не може, так як не пам`ятає. На розтин тіло направили після огляду трупа, направляли або він або начальник слідства. ОСОБА_13 здається був одягнутий у джинси, синього кольору, чи були на одязі світловідбиваючі елементи він не пам`ятає.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_26 дав суду свідчення, що того дня, точно дату він не пам`ятає, влітку, вони з ОСОБА_27 збиралися їхати в ОСОБА_28 . Їхали вже по темному. Яка тоді була погода він не пам`ятає. Він клацав магнітолою, переставляв касети, на дорогу дуже не дивився. Відбувся удар, вони вийшли з автомобіля, побачили ОСОБА_25 , викликали «швидку» і міліцію, хто прибув перший він не пам`ятає. «Швидка» забрала ОСОБА_29 . Він того дня вживав спиртне, був на дні народженні у товариша, там був також і ОСОБА_15 . ОСОБА_22 був вдома і він до нього телефонував. Вони їхали на автомобілі ВАЗ, сімці чи п`ятірці. За кермом був ОСОБА_11 . Він сам сидів спереду на пасажирському сидінні. Самого наїзду він не бачив, почув удар. Він вдарився обличчям об дзеркало що в салоні. Їх автомобіль рухався зі швидкістю 80-90 км на годину. Яке було світло фар не пам`ятає, здається на зустріч їхала фура і ОСОБА_22 переключався на ближній. Зіткнення відбулося перед с. Побиванка. Зустрічний автомобіль не зупинився. Коли почули удар зразу зупинилися, вийшли з автомобіля і побачили що збили чоловіка. Під час оформлення місця події приїздили працівники поліції, точно був ОСОБА_30 , приїздили на скутері. Як відбулося зіткнення він не бачив. Після ДТП потерпілий був живий. Чи одягали потерпілому корсет на шию він не пам`ятає. Автомобіль на якому вони їхали був у звичайному стані, старий автомобіль. Зустрічний автомобіль вони зупиняли, але той не зупинився. ОСОБА_17 в той день вживав алкоголь на дні народження. Коли вийшли з автомобіля, ОСОБА_17 був від автомобіля спереду, на якій відстані не пам`ятає. Про те що ОСОБА_17 того дня був нетверезий можуть підтвердити ОСОБА_31 , ОСОБА_32 який одяг був одягнутий ОСОБА_17 він не пам`ятає, був звичайний одяг. Скільки саме вжив ОСОБА_17 спиртного, він не знає, але бачив що той пив. На його думку ОСОБА_17 був випивши ще до того, як стали святкувати день народження. Спиртне вони вживали ще вдень, по видному. Їх автомобіль був розташований ближче до роздільної лінії, ближче до центру дороги. На якій відстані від них був автомобіль, що їхав на зустріч, в момент зіткнення, він не знає. Удар при зіткненні був незначний. На той час, як вони після зіткнення вийшли з автомобіля і побачили що лежить чоловік, зустрічний автомобіль повз них ще не проїхав.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_33 дав суду свідчення, що стаж роботи по спеціальності у нього з 2009 року. Працює в державній спеціалізованій експертній установі. Час реакції водія згідно висновку, що був ним складений у даній справі, становить 0,8 секунд. При визначенні часу реакції водія він виходив з методичної літератури, ця література в інформаційних джерелах вказана в п.п.2. висновку експертизи. При проведенні експертизи враховувалася дорожня обстановка на момент ДТП. Він підтверджує що час реакції водія, в даному випадку слід визначати 0,8 с. Час реакції може бути для кожного водія свій, в залежності від стану водія та інших обставин. Для визначення часу реакції водія, з урахуванням обставин ДТП, бралися методичні рекомендації та вихідні дані. Брався до уваги момент появи пішохода, швидкість руху автомобіля. На його переконання водій мав об`єктивну можливість завчасно виявити вихід пішохода на проїзній частині. В даному випадку водій рухався з перевищенням швидкості, що саме-собою говорить про те, що наявність будь-якої перешкоди потягне несвоєчасне застосування заходів для об`їзду перешкоди, чи уникнення зіткнення. Видимість проїзної частини встановлювалася слідчим, до уваги при винесенні експертизи він брав вихідні дані, які вказані в постанові слідчого. З яким транспортним засобом проводилося відтворення він не пам`ятає, як були розташовані фари транспортного засобу він не знає, які там стояли лампочки, він за це не відповідає і не організовує це, це робить слідчий, а експерт може надати допомогу чи консультацію. Швидкість відноситься пропорційно до часу реакції водія. Чи були якісь перешкоди перед тим як водій виявив пішохода він відповідь дати не може, оскільки це питання не до експерта. ОСОБА_22 не міг завчасно визначити місце де пішохід міг вийти на проїзну частину. За тих умов, які були в даній дорожній ситуації, можна було рухатися за межами населеного пункту зі швидкістю 52,9 км/год. Дозволена на той час швидкість руху за межами населеного пункту визначена була правилами 90 км/год. В даному випадку водій рухався з такою швидкістю, яка не давала можливості належним чином відреагувати на виникнення небезпеки. Необхідність підвищеної уваги водія за обставин ДТП також враховувалася при визначенні часу реакції водія. Береться до уваги вірогідність настання аварійної ситуації чи ДТП. При проведенні експертизи він самостійно не може брати до уваги дані, які не встановлені слідчим і не вказані в постанові. Слідчий не вказував що були якісь перешкоди видимості чи виявлення небезпеки для водія до ДТП. В постанові не було підтвердження того, що водій мав об`єктивну можливість завчасно визначити місце де з`явиться перешкода і який характер цієї перешкоди. Швидкість руху водія, в темну пору доби, обмежена видимістю проїзної частини, для кожного автомобіля своя видимість. Пішохід повинен був позначити себе на проїзній частині. В постанові про призначення експертизи не було даних про видимість отриману зі статистом зі світловідбиваючими елементами. Згідно п.2.3.б. Правил дорожнього руху водій повинен постійно контролювати дорогу.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_34 дав суду свідчення, що він взяв час реакції водія 1,4 с тому, що з приводу часу реакції водія, на сторінці 9 експертизи, приведено дорожньо-транспортну ситуацію, яка свідчила про мінімальну вірогідність виникнення ДТП, водій не міг заздалегідь визначити місце де з`явиться перешкода та інш. В любому випадку водію потрібен час для розпізнавання перешкоди. Час 0,8 с це час для здійснення обгону, маневрування, тобто ці обставини дорожньо-транспортної ситуації не підпадають під час реакції водія 0,8 с. Цей час наведений в п. 5 нормативної реакції. На даній ділянці дороги можна було їхати зі швидкістю 64 км за годину, це саме для даної дорожньо-транспортної ситуації, з урахуванням вихідних даних. Пішохід мав позначити себе відображальними знаками. Щодо відповіді на питання № 6 висновку експертизи, він виходив з тих вихідних даних, які вказані в постанові слідчого від 12.06.20102 р. Об`єкти дослідження він використовував ті - які вказані в матеріалах справи. 0,8 с відноситься до іншої дорожньо-транспортної ситуації. Видимість 34 м на ближньому світлі фар.
Допитаний в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_35 дав свідчення, що він проводив судово-медичне дослідження група ОСОБА_13 . Зразки крові і сечі для дослідження відбиралися. Токсикологічні дослідження крові і сечі проведені. Етиловий спирт в крові не виявлений, в сечі виявлено 0,96 проміле. Ступінь алкогольного сп`яніння встановлюється по рівню концентрації алкоголю в крові. Відібрання крові та сечі відбулося під час розтину. Кров при розтині береться на токсикологію, імунологію. З моменту ДТП до часу розтину пройшло менше доби. Наявність спирту визначалася в Сумському обласному бюро СМЕ. Про відбір крові вказано у висновку експертизи. Дослідження проводилося на підставі постанови слідчого. Наявність алкоголю в сечі свідчить про те, що особа вживала алкоголь, але не відомо коли саме ця особа вживала спиртне. Коли був доставлений труп ОСОБА_25 він точно не пам`ятає. Алкоголь у внутрішніх органах може зберігатися в літній період при похованні до двох місяців, а взимку більш тривалий період. При проведенні експертизи слідчим були поставлені запитання в тому числі і про стан сп`яніння. Коли токсикологічно проводять дослідження і виявляють якісь речовини, в тому числі наркотичні вони їх вказують у висновку. Який саме час алкоголь тримається у сечі він точно сказати не може. При направленні крові, він ставить питання про наявність спирту в крові. При проведенні експертизи експерт відповідає лише на поставлені питання.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 дав суду свідчення, що в 2010 році він працював слідчим Липоводолинського райвідділу, спеціалізувався в справах про ДТП. Про обставини ДТП 11 липня 2010 року, йому відомо, що ОСОБА_11 керував автомобілем і здійснив ДТП. Всі обставини йому відомі в зв`язку з розслідуванням кримінальної справи. Обвинувальний висновок у даній справі складав особисто він. В обвинувальному висновку вказано не метри а кілометри, скоріш за все, це технічна помилка, швидкість в метрах в секунду не виміряється, а виміряється в кілометрах за годину. По справі проведено здається три автотехнічні експертизи перша проводилася з урахуванням показів обвинуваченого ОСОБА_23 , друга по об`єктивним даним по огляду автомобіля, довжині сліду гальмування, бралися встановлені об`єктивні дані. Такі дані бралися тому, що ОСОБА_22 декілька разів змінював свідчення, крім цього у Величка були психічні розлади, які давали підстави для сумнівів в можливості обвинуваченим розуміти всі обставини. Як вбачається з останньої експертизи, водій не мав можливості уникнути ДТП, але в цьому випадку вихідні дані бралися в хаотичному порядку, і лише ті, які влаштовували сторону захисту. Експерт з міста Полтава пояснив, що брав до уваги лише ті дані, що вказані стороною захисту. Він призначав експертизу згідно вихідних даних визначених в ході слідства - це швидкість яка встановлювалася виходячи з довжини сліду гальмування, також бралася видимість дороги яка визначалася експериментальним шляхом з участю статиста та спеціаліста. Які лампи світла в автомобілі були встановлені він не пам`ятає, і виробник лампи не завжди впливає на якість світла. Інструкції по проведенню слідчого експерименту не існує. Інструкція існує для спеціалістів які проводять експертизу. При проведенні відтворення він керувався чинним законодавством, зокрема чинним на той час КПК. При слідчому експерименті був присутній експерт. ДТП відбулося за межами населеного пункту, швидкість пов`язана з видимістю дороги та видимістю перешкоди. Для визначення видимості дороги не має значення чи було ДТП в населеному пункті чи ні.
13 липня 2010 року винесено постанову про порушення кримінальної справи по факту ДТП на автошляху смт Липова Долина с. Побиванка внаслідок чого загинув ОСОБА_36 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т. 1 а.с.1).
20 січня 2011 року винесено постанову про порушення кримінальної справи по факту ДТП на автошляху смт Липова Долина с. Побиванка внаслідок чого загинув ОСОБА_36 відносно ОСОБА_11 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т. 1 а.с.2).
З протоколу огляду місця події від 11 липня 2010 року, схеми та фототаблиці до нього вбачається: об`єктом огляду є ділянка а/д Л-Долина Гадяч на відстані 180 м від перехрестя на с. Гречанівка. На даній ділянці а/д знаходиться автомобіль ВАЗ 2107 синього кольору, д.н. НОМЕР_1 . Автомобіль стоїть на правій смузі а/д в напрямку с. Побиванка. Покриття а/д - асфальтно-бетонне, ширина проїзної частини 7,1 м. Ширина обох смуг складає по 3,5 м, ширина узбіччя з правої сторони і лівої складає по 3 м. По ходу автомобіля мається гальмівний шлях. Відстань від початку гальмування до правої задньої вісі складає 21 м, з ліва до передньої смуги складає 25 м. Відстань від передньої вісі до правого краю проїзної частини складає 1,56 м, від задньої правої до краю проїзної частини 84 см., Від задньої лівої вісі до лінії дорожньої розмітки, яка розділяє напрями руху, складає 1,49 м, від лівої передньої вісі складає 64 см. Попереду автомобіля мається кросівок чорного кольору з написом, на відстані 16 м від лівої передньої вісі. Позаду автомобіля на проїзній частині на смузі зустрічного руху знаходиться такий же самий кросівок на відстані 26 м від лівої задньої вісі. На смузі зустрічного руху перед самим автомобілем маються уламки лобового скла та скла фар і передньої радіаторної решітки o17 м. На лівій стороні проїзної частини розташований дорожній знак «Перехрестя», відстань задньої осі до дорожнього знака складає 32 м. Відстань від цього знаку до перехрестя на с. Гричанівка складає 150 м. Біля лівої передньої вісі маються бурі плями зовні схожі на кров. Автомобіль має пошкодження у вигляді розбитого лобового скла, розбитої передньої лівої фари, розбитого бампера, розбитої радіаторної решітки, деформація капота та переднього фартуха по щитку, відсутній лівий склоочисник (т. 1 а.с.8-11).
12 липня 2010 року, в період з 09 години 30 хвилин до 10 години 40 хвилин, проведено огляд трупа ОСОБА_37 , який знаходиться в приміщенні моргу Липоводолинської ЦРЛ. За наслідками огляду трупа складено протокол огляду місця події та фототаблицю до протоколу (т.1 а.с.12-17).
12 липня 2010 року, в присутності водія ОСОБА_38 , оглянуто автомобіль ВАЗ 2107 державний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_39 , про що складено протокол. При огляді виявлено зовнішні механічні пошкодження у вигляді деформований передній капот, передній бампер. Розбито лобове скло, передня решітка радіатора, передній бампер, передня ліва фара… (т.1 а.с.19).
Постановою слідчого від 30 липня 2010 року провадження у справі зупинено, а 15 серпня 2011 року відновлено досудове розслідування (т. 1 а.с.28-29).
В поясненнях, які ОСОБА_11 дав після ДТП, він вказав, що вони доїхали до с. Побиванка на зустріч їхав вантажний автомобіль марки Камаз. Вантажний автомобіль рухався на дальньому світлі фар та засліпив його. В цей час перед його автомобілем, на дорогу вийшов пішохід. Він його помітив метрів за 5 від свого автомобіля і відразу почав гальмувати. Так як відстань була мала до пішохода, та вантажний автомобіль засліпив його, то відбулося зіткнення. Він з пасажиром відразу вибігли з автомобіля та підбігли до потерпілого, він ще був живий. Вони зупиняли вантажний автомобіль щоб водій був свідком та розповів як все сталося, але вантажний автомобіль не зупинявся, а лише зменшивши швидкість об`їхав їх по обочині. Швидкість його автомобіля на момент ДТП складала 70-80 км/год (т.1 а.с. 21).
Відповідно висновку № 44 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який складено о 1 годині 20 хвилин 12.07.2010 року ОСОБА_11 тверезий (т. 1 а.с. 23-24).
В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля ВАЗ 21072 р. № НОМЕР_1 вказаний ОСОБА_40 ( т.1 а.с.33).
Згідно страхового полісу № ВЕ/2221251, обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, період дії якого визначений з 22 червня 2010 року до 21 червня 2011 року включно, особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за цим полісом є ОСОБА_11 . Лімітом відповідальності вказані: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) 51 000 грн.; за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) 25 000 грн.; франшиза 510 грн. Забезпеченим транспортним засобом вказаний автомобіль ВАЗ 21072, номерний знак НОМЕР_1 (т.1 а.с.35).
Постановою Роменського міськрайонного суду від 26 січня 2010 року ОСОБА_11 скасовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у спец. лікарні зі звичайним наглядом з подальшим лікуванням в умовах 1 ОСЛ на загальних підставах (т.1 а.с.40).
З протоколу допиту свідка ОСОБА_26 вбачається що 11.07.2010 року він зустрів ОСОБА_11 … На під`їзді до с. Побиванка він за декілька секунд до ДТП побачив попереду автомобіля пішохода, який рухався по їх смузі руху назустріч їм. В цей час з с. Побиванка рухався вантажний автомобіль. На якому світлі фар він рухався йому не відомо, він на це не звернув увагу. Також не може сказати на якій відстані він рухався до місця ДТП в момент зіткнення, але на досить великій, так як вони ще намагалися його зупинити відразу після ДТП. Він точно вказати дальність видимості в цей момент вказати не може. Швидкість руху їх автомобіля він вказати не може. Практично відразу відбулося зіткнення і його вдарило дзеркалом, що знаходилося в салоні, по плечу, лобове скло автомобіля розбилося. Потім автомобіль зупинився і вони вийшли назовні. Він побачив попереду автомобіля лежачу людину і в ньому пізніше впізнав ОСОБА_29 … Він не заперечує проти проведення відтворення з його участю, але він не в змозі показати всі обставини ДТП так як практично не слідкував за дорожньою обстановкою. Чому ОСОБА_13 з`явився на дорозі йому не відомо, також він не може точно вказати на якій відстані від автомобіля він його побачив, але не дуже далеко, так як відразу відбулося зіткнення. (т.1 а.с. 43).
Допитаний в якості свідка 13 липня ОСОБА_11 показав, що не доїжджаючи до с. Побиванка йому назустріч рухався вантажний автомобіль з включеним дальнім світлом фар. Він перемкнувся на ближнє світло, а зустрічний автомобіль ні. Світло даного автомобіля сліпило його, заважало видимості і тому він скинув швидкість до 70-80 км/год, тим більше попереду був населений пункт. Він рухався по своїй полосі як раптом попереду з`явилася якась постать, вона була повністю в чорному. Він спочатку навіть не зрозумів, що то людина. Виявивши дану небезпеку він почав гальмувати. Він виявив його за 5 м, наскільки він зрозумів той ішов назустріч або раптом вискочив на дорогу. Відразу після цього відбувся удар і він гальмував до повної зупинки автомобіля … Всі обставини ДТП він може показати на місці, всі ці події також бачив ОСОБА_41 . Зустрічний автомобіль він описати не може, так як був наляканий подією.( т.1 а.п. 46).
Допитаний 11 лютого 2011 року, з участю захисника, обвинувачений ОСОБА_11 показав, що … Коли він вже майже під`їжджав до с. Побиванка то побачив попереду вантажний автомобіль, який рухався йому назустріч з включеним дальнім світлом фар внизу кабіни було дві фари та на кабіні було ще шість фар. Потім він перемкнувся на ближнє світло, швидкість його автомобіля в даний час складала 70-80 км/год. Потім він попереду свого автомобіля, приблизно за 300 м від зустрічного автомобіля, помітив на зустрічній смузі руху якусь тінь. Спочатку подумав що то кінь. Потім він за 4-5 м перед автомобілем на своїй смузі руху побачив людину пішохода, він розпочав гальмувати і відразу після цього відбулося зіткнення. Лобове скло тріснуло. Потім автомобіль зупинився. Він та ОСОБА_14 вибігли з автомобіля побачили на проїзній частині лежачого пішохода ОСОБА_25 , якого він добре знав. ОСОБА_20 перебіг на зустрічну смугу та почав зупиняти зустрічний вантажний автомобіль махаючи руками. Вантажівка прийняла правіше відносно свого напрямку руху, зачепивши обочину, об`їхала Супруна та продовжила рух… Свою вину у вчиненому злочині не визнає, правил дорожнього руху не порушував, рухався із допустимою швидкістю за межами населеного пункту. Причиною ДТП стала поведінка пішохода, який вибіг на його смугу руху із зустрічної смуги (т.1 а.с. 91-92).
29 липня 2010 року проведено відтворення обстановки і обставин події, з участю свідка ОСОБА_11 , якому запропоновано на місці показати події на що він погодився. Для проведення відтворення було залучено автомобіль ВАЗ 2107 та статиста одягнутого як і потерпілий в темну футболку та сині джинси. Після цього всі учасники прибули на місце події. ОСОБА_11 вказав, що ступінь темноти відповідає погоднім умовам ДТП. Також він пояснив що назустріч рухався автомобіль КАМАЗ і для проведення відтворення було залучено аналогічний автомобіль з аналогічним світлом. Зі слів ОСОБА_11 було визначено місце зіткнення, що знаходиться на відстані 2 м від правого краю проїзної частини відносно руху автомобіля ВАЗ. Автомобіль Камаз був поставлений у вказаному Величко місці на відстані 300 м від місця зіткнення. В місці зіткнення був поміщений статист, автомобіль ВАЗ поміщений на відстані 1,3 м від правого краю проїзної частини на ближньому світлі фар і рухався назад до встановлення видимості перешкоди. Видимість перешкоди склала 49 м в положенні стоячи та 36 м в положенні сидячи. При визначенні видимості статист рухався від автомобіля до границі видимості взуття. Видимість дороги склала 26,5 м та 26,9 м. Зі слів Величка швидкість автомобіля складала на момент зіткнення близько 70 км/год. В ході відтворення заяв та зауважень не надійшло. При проведення відтворення складено схему. (т. 1 а.с. 47-49).
11 лютого 2011 року оглянуто предмети, а саме: чоловічі джинси світло синього кольору на яких виявлено пошкодження; чорні шкіряні кросівки; сім уламків пластмаси; чорний двірник лобового скла; синій пластмасовий вітровик; уламок скла, схожий на частину фари; металеву кришу з мобільного телефону; сорочку чорного кольору. Вказані предмети були запаковані в присутності понятих в поліетиленовий пакет … Вказане вбачається з протоколу огляду предметів та фототаблиці до нього(т. 1 а.с. 50-56).
З висновку експерта, № 245, від 9 грудня 2010 року, автотехнічної експертизи вбачається: 1.Водій автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 , за наданих вихідних даних, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пунктів 12.2,12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, за наданих вихідних даних, в діях водія автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п.12.2.,12.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. У вихідних даних, які надані експерту вказано, що пішохід на проїзній частині знаходився у вертикальному положенні. Видимість дороги в напрямку руху автомобіля ВАЗ- 26,5 м. Об`єктивна можливість виявити пішохода, який знаходиться на проїзній частині в вертикальному положенні, з робочого місця водія автомобіля ВАЗ з`являється на відстані 49 м від передньої частини автомобіля до місяця наїзду. В дослідженнях вказано, що сліду гальмування довжиною 25 м, який був зафіксований при огляді місця події, відповідає швидкість руху автомобіля ВАЗ 21072 66,8 км/год. Отримане значення швидкості автомобіля є мінімальним від дійсного значення швидкості тому, що сліди гальмування автомобіля могли не відобразитися на проїзній частині в повному обсязі, тому в подальшому дослідженні, при проведенні розрахунків експертом буде використовуватись значення швидкості автомобіля ВАЗ, яке було отримане слідчим шляхом 70 км/год… Безпечною швидкістю, при даних умовах видимості дороги в напрямку руху автомобіля ВАЗ є швидкість 55 км/год, яка є меншою ніж обрана водієм 70 км/год (т. 1 а.с. 61-63).
У висновку експерта, № 159, судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , яка проведена в період з 13 липня по 9 вересня 2010 року, вказано, що: На підставі даних судово-медичної експертизи трупа, беручи до уваги обставини випадку, дані додаткових методів досліджень і відповідаючи на запитання в постанові приходжу до висновків: 1.(а,в) При судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_13 , 1976 р.н. були виявлені численні тілесні ушкодження, а саме: А) Травма голови. Садна в лівій тім`яній області, на лівій вушній раковині, в області лобу, кінчика носа, підборіддя з права. Крововиливи в м`яких тканинах голови зі сторони кісток черепа. Лінійний перелом правої скроневої і тім`яної кісток. Крововиливи над твердою мозковою оболонкою в правій скроневій області. Крововиливи під м`якими мозковими оболонками в правій лобній і обох тім`яних долях. Б) Травма хребта. Перелом тіла 8 грудного хребця з повним розривом спинного мозку. В) Травма грудної клітки. Садна в області грудної клітки. Забій обох легень. Крововиливи в плевральні порожнини (зліва 400 мілілітрів, справа 500 мілілітрів). Г) Травма тазу, верхніх і нижніх кінцівок. Забійні рани в проекції лівого ліктьового суглобу і передньої поверхні лівої голені. Садна в проекціїї верхнього краю правої повздовжньої кістки, в проекції лівого плечового і обох ліктьових суглобів, на задній поверхні правого плеча, правого передпліччя, обох кистей, в проекції правого колінного суглоба, в області обох стегон і голеней, на тильній поверхні правої стопи. Закриті переломи лівого стегна, лівої малоберцової кістки в середній треті і правої голені в середній і нижній треті. Наявність обширних крововиливів в м`яких тканинах, сліди кровотечі із ран і саден, садна нижче рівня шкіри, колір крововиливів в м`яких тканинах, дані судово-гістологічних досліджень вказують на те, що всі вищеописані ушкодження утворились за життя і можуть мати термін давності до 1-єї доби. Характер ушкоджень свідчить про те, що вони могли утворитися в результаті контакту з тупими твердими предметами. Двохстороння локалізація ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, характер ушкоджень, сліди ковзання на тілі, ознаки струсу тіла свідчать на користь транспортної травми, а саме удару-наїзду автомобіля на пішохода. 2.(г) Наявність бампер-переломів кісток нижніх кінцівок підтверджених даними медико-криміналістичних досліджень, вказує на те, що в момент зіткнення з транспортним засобом потерпілий знаходився в вертикальному положенні. 3.(д) Ушкодження в області голови, указані в п.1А супроводжувались переломами кісток склепіння і основи черепа, крововиливами під мозкові оболонки, визвали погрожуючий життю стан (набряк головного мозку) і за цією ознакою, а також згідно п.2.1.3 б,г правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 року «Про розвиток і вдосконалення судово-медичної служби в Україні» розглянуті в сукупності стовно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Перелом 8 грудного хребця з повною перервою спинного мозку (п.1Б), стосовно живої особи згідно п.2.1.3 з вищевказаного наказу відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Травма грудної клітки, вказана в п.1 В супроводжувалась забоями легень, крововиливами в плевральні порожнини і згідно п.2.1.3 вищевказаного наказу стосовно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Кожний із закритих переломів, вказаних в п.1 Г стосовно живої особи мають ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Кожне із інших ушкоджень, вказаних в п.1 Г у вигляді синців і саден стосовно живої особи мають ознаки легких тілесних ушкоджень. 4. Як зазначалось раніше, ушкодження в області голови супроводжувались переломами кісток склепіння і основи черепа, крововиливами під мозкові оболонки, що визвали набряк мозку, а також перелом 8 грудного хребця з повною перервою спинного мозку з ушкодженням пристіночної плеври, травма грудної клітини з крововиливами в плевральні порожнини стали безпосередньо причиною смерті. Отже між вищевказаними ушкодженнями і настанням смерті потерпілого мається прямий причинний зв`язок. 5.При судово-токсикологічному дослідження крові трупа гр. ОСОБА_13 етиловий спирт не знайдений.(т.1 а.с. 67-71).
З висновку судової амбулаторної психіатричної експертизи ОСОБА_11 , проведеної 1 лютого 2011 року, вбачається, що підекспертний ОСОБА_11 страждає психічним захворюванням у вигляді «Синдрому Гензера в анамнезі. Постреактивний, невротичний розвиток особистості, стадія компенсації виздоровлення». Даний психічний розлад не підпадає під юридичний критерій неосудності. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (т.1 а.с. 76-80).
В ході очної ставки, проведеної 19 лютого 2011 року між ОСОБА_26 та ОСОБА_11 , ОСОБА_26 вказав швидкість автомобіля близько 70 км/год, ОСОБА_11 вказав швидкість 70-80 км/год. Також ОСОБА_26 повідомив, що на кабіні зустрічного автомобіля було якесь світло, але він на це не звернув уваги... На запитання адвоката ОСОБА_11 показав, що може вказати, що спочатку бачив тінь, а потім за 5-7 метрів до зіткнення він побачив його перед автомобілем. (т. 1 а.с.94-95).
Згідно висновку експерта № 108, медико-криміналістичної експертизи, проведеної в період з 12 квітня по 29 квітня 2011 року, по пошкодженням на джинсах достовірно встановити напрямок наїзду, положення потерпілого в момент первинного контакту з автотранспортом, достовірно не видається можливим. Не виключена можливість, що первинний контакт відбувся з передньо-лівою стороною потерпілого, напрямок травмуючої сили зліва направо (т. 1 а.с.118-123).
Згідно висновку експерта № 109, медико-криміналістичної експертизи, проведеної в період з 12 квітня по 21 квітня 2011 року, на полуботинках, що належать потерпілому ОСОБА_13 достовірні сліди ковзання і ушкодження, які могли утворитися при ДТП, не виявлені (т. 1 а.с.127-129).
Згідно висновку експерта № 107, медико-криміналістичної експертизи, проведеної в період з 12 квітня по 21 квітня 2011 року, конструктивні особливості травмуючого предмета (предметів) в пошкодженнях не відобразилися. Пошкодження на спортивній курці потерпілого ОСОБА_13 є загальними ознаками автотравми, і могли утворитися при ДТП від взаємодії частин автотранспортного засобу і дорожнього покриття. По пошкодженням на куртці, достовірно встановити в якому положенні перебував потерпілий в момент первинного контакту з автотранспортом, а також встановити, стояв чи рухався він, не видається можливим (т. 1 а.с.132-136).
З висновку судово-автотехнічної експертизи, складеного 27 квітня 2011 року, вбачається, що на момент огляду рульове управління автомобіля «ВАЗ-21072» д.н. НОМЕР_1 знаходилось в технічно справному та працездатному стані. На момент огляду ходова система автомобіля «ВАЗ-2107» д.н. НОМЕР_1 знаходилася в технічно несправному та в не працездатному стані (розгерметизація шини лівого переднього колеса автомобіля). Вказана несправність ходової системи носить експлуатаційний характер (довготривалий строк експлуатації шини колеса автомобіля), а враховуючи зафіксовані на схемі ДТП та в протоколі до нього сліди гальмування всіх чотирьох коліс, слід прийти до висновку, що до дорожньо-транспортної пригоди, ходова система автомобіля «ВАЗ-21072» знаходилась у технічно справному та працездатному стані. На момент огляду робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ-21072» д.н. НОМЕР_1 знаходилася в технічно справному та працездатному стані (т. 1 а.с. 141-150).
13 травня 2011 року, в присутності спеціаліста автотехніка ОСОБА_42 , проведено відтворення обстановки і обставин події, з участю свідка ОСОБА_26 який погодився розповісти та показати на місці події обставини ДТП. Пояснив, що 11.07.10 р. він їхав з ОСОБА_11 під його керуванням на автомобілі ВАЗ 21072, потім раптом помітив перед автомобілем постать пішохода, після чого відразу відбувся наїзд. На запитання спеціаліста ОСОБА_26 повідомив, що швидкість автомобіля в той момент складала близько 80-90 км/год. На пропозицію помістити транспортний засіб в положенні на момент виявлення небезпеки ОСОБА_26 вказав, що автомобіль рухався на відстані 1,5 м від правого краю проїзної частини. Для встановлення видимості проїзної частини було залучено статиста з чорним взуттям, світло синіми джинсами та чорним верхнім одягом, який віддалявся від автомобіля, за кермом якого знаходився понятий ОСОБА_43 . При сигналі понятого про граничну видимість статист зупинився і дана відстань склала 53,4 м. Потім статист віддалявся від залученого автомобіля ВАЗ 2107 на включеному ближньому світлі фар до встановлення граничної видимості перешкоди на смузі руху автомобіля ВАЗ. При сигналі понятого дана відстань склала 110 м. Потім статиста було поміщено на зустрічну смугу руху на якій він почав віддалятися від автомобіля до встановлення видимості перешкоди. Після сигналу понятого об`єктивна видимість перешкоди на зустрічній смузі руху склала 77,9 м. При проведенні відтворення залучено автомобіль ВАЗ 2107, в зв`язку з пошкодженням світлових приладів автомобіля, причетного до ДТП. В ході відтворення свідок ОСОБА_26 вказав, що на автомобілі ОСОБА_11 світло було гірше і видимість перешкоди була меншою. На момент відтворення покриття автошляху було сухе, асфальтобетонне як і на момент огляду місця події. Відтворення проводилося в районі орієнтиру, автомобіль був розташований напроти, що слугував при огляді місця події. Під час відтворення була складена схема з позначенням видимості дороги та перешкоди (т.1 а.с. 159-160).
З висновку додаткової судово-автотехнічної експертизи № 2325, складеного 23.05.2011, вбачається: 1.В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-2107» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , при русі зі швидкістю руху, яка не перевищувала допустиму швидкість руху, за умовами видимості Vа= 70?80 км/год, з технічної точки зору, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_13 , шляхом виконання вимог п. 12.3 правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21072» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , при русі зі швидкістю руху, яка перевищувала допустиму швидкість руху, за умовами видимості Vа= 90 км/год (зі свідчень свідка ОСОБА_26 ), з технічної точки зору, не мав можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_13 , шляхом виконання п.12.3 правил дорожнього руху України. 2.3. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля «ВАЗ-21072» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали, з урахуванням вибору водієм швидкості руху автомобіля, яка не перевищувала допустиму швидкість руху, за умови видимості Vа= 70?80 км/год. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ВАЗ-2107» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , не вбачається невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали, з урахуванням вибору водієм швидкості руху автомобіля, яка перевищувала допустиму швидкість руху, за умовами видимості Vа = 90 км/год, але невідповідність вимогам п.12.2 ПДР України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали. У вихідних даних вказано, що швидкість руху автомобіля ВАЗ зі слів близько 70 км/год, зі слів свідка ОСОБА_26 - 80-90 км/год. Під час здійснення руху, в умовах наявності зустрічного автомобіля, в якому було увімкнено дальнє світло фар, виявив постать чоловіка в темному одязі, водій застосував екстрене гальмування. Маються сліди гальмування, довжина лівого сліду гальмування від його початку до вісі лівого переднього колеса складає 25 м. Місце наїзду на пішохода розташоване посередині правої смуги руху (приймаючи до уваги характер механічних пошкоджень автомобіля) (т. 1 а.с. 164 167).
Допитаний 30 травня 2011 року в якості обвинуваченого ОСОБА_11 показав, що … до нього підійшов ОСОБА_20 та вони на автомобілі ВАЗ 21072 під його керуванням поїхали в м.Гадяч. ОСОБА_20 сидів на передньому пасажирському сидінні. Це було близько 23 години. Коли він вже майже під`їжджав до с. Побиванка то побачив попереду вантажний автомобіль який рухався назустріч з включеним дальнім світлом фар, внизу кабіни було дві фари та на кабіні було ще 4 чи 6 фар. Потім він перемкнувся на ближнє світло фар, швидкість його автомобіля в даний момент складала 70-80 км/год. Даний автомобіль також перемкнувся на ближнє світло фар на якій саме відстані він вказати не може. Потім він попереду свого автомобіля, приблизно за 300 м від зустрічного автомобіля помітив на зустрічній смузі руху якусь тінь. Спочатку він подумав що то кінь. Потім він приблизно за 4-5 метрів перед автомобілем на своїй смузі руху побачив людину пішохода, він розпочав гальмувати і відразу після цього відбулося зіткнення. Лобове скло тріснуло. Потім автомобіль зупинився… На його думку пішохід, як він зрозумів, кинувся на його смугу руху… Його він запам`ятав з піднятими руками перед автомобілем, він вважає що той намагався зупинити його автомобіль впізнавши його, але не розрахував відстань і в результаті цього відбувся наїзд. (т.1. а.с. 176-177).
Згідно товарного чека № 23 ОСОБА_9 сплатила 13 липня 2011 року 1075 грн. за гроб, вінки, стрічки, копачів, хрест, табличку, ритуальні матеріали та послуги (т.1. а.с. 217).
9 липня 2011 року Грязна сплатила 50 грн. за поминання, на ордері мається відтиск печатки Липоводолинської районної газети (т.1 а.с. 218).
Згідно квитанції від 3 червня 2011 року ОСОБА_44 сплатила 3374 грн. за пам`ятник (т. 1 а.с. 219).
11 липня 2011 року ОСОБА_44 сплатила ФОП ОСОБА_45 6321 грн. за поминальний обід (т.1 а.с. 220).
6 червня 2011 року ОСОБА_44 сплатила 2216 грн. доплату за пам`ятник (т.1 а.с. 221).
13 липня 2010 року ОСОБА_9 сплатила ФОП ОСОБА_45 3982 грн. за поминальний обід (т.1 а.с. 222).
В серпні 2010 року ОСОБА_9 сплатила ФОП ОСОБА_45 4592 грн. за поминальний обід (т.1 а.с. 223).
Згідно товарного чеку № 44 ОСОБА_9 12 липня 2010 року придбала білизну спідню, костюм, рубашку, комплект сп., покривало тюль, покривало, взуття, на суму 2390 грн. (т.1 а.с. 224).
19 липня 2010 року ОСОБА_9 сплатила ФОП ОСОБА_45 3275 грн. за поминальний обід (т.1 а.с. 225).
Витрати на встановлення пам`ятника складають 947 грн. (т.1 а.с. 226).
Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_9 є інвалідом 3 групи (т.1 а.с. 227).
8 липня 2011 року між ОСОБА_9 і адвокатом ОСОБА_10 укладено договір про надання правової допомоги, а 19 липня 2017 року ОСОБА_9 сплатила адвокату ОСОБА_10 3456 грн. (т.1 а.с. 228-230).
Відповідно довіреності від 18 червня 2010 року ОСОБА_39 уповноважив ОСОБА_11 та ОСОБА_7 користуватися і розпоряджатися належним йому автомобілем ВАЗ-21072, 1990 року випуску (т.1 а.с.231).
2 вересня 2011 року, в присутності захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_46 , спеціаліста ОСОБА_47 , проведено відтворення обстановки і обставин події, з участю ОСОБА_11 який погодився розповісти та показати на місці події обставини ДТП. Останній пояснив, що 11.07.10 р. він рухався автомобілем ВАЗ 2107 із пасажиром ОСОБА_26 з смт Липова Долина в напрямку с. Побиванка. Неподалік с. Побиванка йому на зустріч рухався вантажний автомобіль з увімкненим дальнім світлом фар. При цьому ОСОБА_11 перемкнувся на ближнє світло фар. Зустрічний автомобіль мав додаткові освітлювальні фари в кількості чотирьох або шести фар, які були встановлені на даху автомобіля. Зустрічний автомобіль також перемкнувся на ближнє світло фар але додаткове освітлення залишилося в попередньому положенні. Швидкість керованого ним автомобіля складала від 70 до 80 або 90 км/год. Раптово ОСОБА_11 попереду автомобіля побачив пішохода, який швидким темпом рухався з боку зустрічної смуги на його смугу руху навскоси наближаючись до автомобіля. Він виявив його на відстані близько 20 м безпосередньо перед зіткненням. Після цього відбулося зіткнення. При виявленні небезпеки ОСОБА_11 застосував екстрене гальмування, але зупинити наїзд не зміг… Після цього автомобіль ВАЗ 2107 було поміщено в положення 1, тобто в момент виявлення небезпеки і за допомогою статиста, який був одягнутий в чорну куртку джинси світло-синього кольору та чорне взуття, ОСОБА_11 віддаляючи та наближуючи статиста визначив місцезнаходження пішохода в момент виявлення небезпеки. Згідно свідчень ОСОБА_11 пішохід знаходився на відстані 29,1 м від орієнтиру та на відстані 3,4 м від правого краю проїзної частини відносно напрямку руху автомобіля. Також ОСОБА_11 вказав, що місце контакту автомобіля з пішоходом знаходиться на відстані 25,7 м від орієнтиру та на відстані 1,9 м від правого краю проїзної частини відносно напрямку руху автомобіля. За таких обставин довжина юзу автомобіля до місця контакту склала 16,1 м. Замірами також встановлено, що лівий слід гальмування розпочинається на відстані 9,4 м від орієнтиру в напрямку с. Побиванка. Для визначення темпу руху пішохода було обрано відстань довжиною 5 м навскоси із зустрічної смуги на смугу руху автомобіля ВАЗ до місця контакту. Трьома замірами, із залученням статиста було отримано наступні значення t1= 2,04с, t2= 2,25 с, t3= 2,31 с. Зі слів ОСОБА_11 найбільш оптимальним є темп під № 2 значення 2,25 с. В положенні 1 автомобіль ВАЗ сі слів ОСОБА_11 знаходився на відстані 2,45 м від правого краю проїзної частини до лівого краю автомобіля. Перед виявленням пішохода автомобіль рухався прямолінійно. Автомобіль під час зупинки стояв не прямолінійно в результаті контакту з пішоходом. З метою визначити об`єктивну можливість водія виявити пішохода а також видимості елементів дороги була проведена посекундна постановка положень автомобіля ВАЗ та пішохода з урахуванням їх швидкісних режимів, а саме: з урахуванням швидкості руху автомобіля 70,80,90 км/год що відповідає 19,4 м., 22,2, 25 м/с, швидкості руху пішохода що дорівнює 2,2 м/с, а також з урахуванням визначеного спеціалістом часу руху автомобіля в загальмованому стані до пішохода. Що позначено на схемі положеннями І, ІІ, ІІІ, IV. Автомобіль що рухався назустріч в зв`язку з не визначенням швидкості не враховується та має одне положення. Після складання протокол був наданий присутнім для ознайомлення, заяв, зауважень та доповнень не надійшло, записано правильно. В ході відтворення складено дві схеми (т.1 а.с. 257-261).
2 вересня 2011 року проведено відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_26 , якому було запропоновано показати на місці обставини ДТП, що мало місце 11.07.2010 р. близько 23 години. ОСОБА_26 погодився та пояснив що він був в якості пасажира на автомобілі ВАЗ під керуванням ОСОБА_11 . Раптом попереду він помітив постать і відразу після цього відбулося зіткнення. На запитання слідчого ОСОБА_26 вказати не зміг чи гальмував водій до зіткнення чи розпочав гальмувати після зіткнення. При цьому ОСОБА_26 , вказав, що назустріч в районі знаку с. Побиванка рухався вантажний автомобіль типу Камаз… в автомобілі було дві фари внизу кабіни на кабіні було три жовтих ліхтарика «Автопоїзд». Після зіткнення автомобіль не зупинявся і об`їхав … На момент ДТП швидкість автомобіля ВАЗ склала близько 80 км/год… Зорієнтувавшись на місцевості свідок вказав що автомобіль рухався на відстані 1,1 м від правого краю автомобіля до правого краю проїзної частини… Місце наїзду ОСОБА_20 вказав на відстані 2 м від правого краю проїзної частини. Під час заміру встановлено що відстань від орієнтиру до знаку с. Побиванка склала 337,2 м. Зі слів ОСОБА_26 під час відтворення погодні умови повністю відповідали умовам при ДТП. Світло залученого автомобіля відповідає світлу автомобіля керованого ОСОБА_11 … Переміщення пішохода на дорозі ОСОБА_26 вказати не міг так як виявив його перед зіткненням. З його слів йому здалося що пішохід був обличчям до автомобіля. Фари зустрічного автомобіля світили жовтим світлом… В ході проведення відтворення обстановки та обставин події складено схему. (т.1 а.с. 262-263)
28 вересня 2011 року, в присутності захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_46 , проведено відтворення обстановки і обставин події, з участю ОСОБА_11 . Проведення відтворення обстановки та обставин події було побудовано наступним чином: на дорожньому покритті у відповідності з даними, які були отримані під час відтворення 02.09.11 р. було нанесено місце контакту вказане ОСОБА_11 , а саме на відстані 1,8 м від правого краю проїзної частини та на відстані 16,1 м від початку лівого сліду гальмування. Також на дорозі було нанесено посекундну роздвижку автомобіля зі швидкістю руху 70,80,90 км/год та руху пішохода зі швидкістю 2,2 м/с. При цьому положення пішохода за 2 с до зіткнення знаходилося на передній осьовій лінії. Для проведення відтворення було залучено автомобіль ВАЗ 2107, світло якого зі слів ОСОБА_11 відповідає світлу фар його автомобіля. Також було залучено вантажний автомобіль зі звичайними освітлювальними приладами. Вантажний автомобіль було розміщено в зустрічному напрямку в районі знаку «с. Побиванка» та передвинуто вперед згідно свідчень ОСОБА_11 на 20 м. В даному автомобілі було увімкнуто дальнє світло основного освітлення, яке зі слів ОСОБА_11 відповідало основному світлові зустрічного автомобіля в день ДТП. Легковий автомобіль було поміщено в положення ІІІ як позначено на схемі. Пішохід також був поміщений за 3 с до моменту контакту. При цьому з положення 3 з місця водія пішохода не видно. Тому автомобіль та пішохід були поміщені в положення ІІ. При цьому із положення ІІ при швидкості 80 та 90 км/год пішохода не видно. З положення ІІ при швидкості 70км/год видно нижня частина джинсів статиста, який був одягнутий в чорне взуття, світло-сині джинси та чорну куртку. Для визначення видимості проїзної частини статист рухався від автомобіля ВАЗ в напрямку с. Побиванка при включеному ближньому світлі фар. Видимість дороги при знаходженні автомобіля в положенні ІІ при 70 км/год знаходиться за 5,4 м від вказаного ОСОБА_48 місця контакту в напрямку протилежному руху автомобіля ВАЗ. Зі слів ОСОБА_11 у потерпілого ОСОБА_13 були джинси більш темного кольору. Також ОСОБА_11 вказав, що зустрічний автомобіль потрібно ще наблизити до місця контакту. Також відтворення проводилось при статичному положенні автомобілів та пішохода і тому необхідно врахувати динаміку руху автомобілів та пішохода, так як освітлення могло змінюватися через мерехтіння та нерівності дороги. Під час відтворення ОСОБА_11 вказати швидкість зустрічного автомобіля не зміг. Швидкість керованого ним автомобіля він вказав в межах 70,80,90 км/год. також ОСОБА_11 вказав що на момент відтворення обстановки та обставин події на автомобілі відсутнє додаткове освітлення у вигляді фар на кабіні. Також під час відтворення залучався автомобіль МАЗ а не Камаз. Коли під час відтворення на автодорозі рухався транзитний транспорт, то статиста, при русі транспорту назустріч автомобілю ВАЗ, не було видно. Також під час проведення відтворення не визначалась видимість пішохода на зустрічній смузі руху. Більше заяв та зауважень не надійшло. Також за результатами відтворення складено схему (т.1 а.с. 290-292).
Постановою суду від 7 жовтня 2011 року у справі призначено додаткову судово-автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлено 14 питань. В постанові суду вказано, що вихідні дані, необхідні для вирішення поставлених судом питань містяться в матеріалах кримінальної справи, зокрема в протоколах додатково проведених відтворень обстановки та обставин події за участю підсудного ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_26 (а.с.257-263, 290-292) за дорученням суду в порядку ст. 315-1 КПК України та протоколах судових засідань (а.с.202-307). (т.1 а с.320-321).
Згідно висновку комісійної додаткової судово-автотехнічної експертизи № 5376/5377, що складений 3 листопада 2011 року: 1. З урахуванням слідової картини, зафіксованої на місці ДТП протоколом огляду від 11.07.2011 мінімальна швидкість руху автомобіля ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 складала: Vваз=66,8 км/год. 2. Згідно додатково проведеного відтворення обстановки та обставин події за участю водія автомобіля ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , видимість перешкоди (пішохода) складала Sв.п.=39,9 м, а видимість дороги Sв.д.=30,1 м. 3. В даній дорожній ситуації, для водія автомобіля ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , з урахуванням його показів та отриманих даних під час відтворення обстановки та обставин події від 02.09.2011 та 28.09.2011, згідно судового доручення: момент небезпеки виникає з моменту об`єктивної можливості водієм виявити пішохода, при знаходженні останнього на проїзній частині. 4. В даній дорожній ситуації, безпечною швидкістю руху для водія автомобіля ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , з урахуванням дорожньої обстановки та встановленої видимості під час додатково проведених відтворень обстановки та обставин події, згідно судового доручення, являється Vдоп=59,4 км/год за умови видимості проїзної частини Sв.д.=30,1 м. 5. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , з урахуванням встановлених обставин під час додатково проведених відтворень обстановки та обставин події, повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2,12.3 правил дорожнього руху України. 6. Оскільки в наданих матеріалах протоколів додатково проведеного відтворення обстановки та обставин події за участю водія ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_26 , відсутні дані щодо розташування зустрічного автомобіля від місця наїзду, на момент наїзду на пішохода, експертним шляхом визначити відстань, на якій знаходився зустрічний рухаючийся автомобіль від місця наїзду, експертам не видається за можливе. 7. З причин вказаних у дослідницькій частині, надати відповідь на поставлене питання: «Чи впливає на видимість перешкоди (проїзної частини) зазначений зустрічно рухаючийся транспорт, за умови, що в момент наїзду на пішохода він знаходився на відстані близько 300 м від місяця наїзду?» - експертам не видається за можливе. 8. З урахуванням слідової картини місця ДТП, а саме: розташування слідів гальмування автомобіля, осипу скла, місце наїзду автомобілем ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 на пішохода ОСОБА_13 розташоване перед початком осипу скла. 9. В даній дорожній ситуації, з урахуванням видимості перешкоди, проїзної частини встановленої під час додаткового проведеного відтворення обстановки та обставин події, швидкість руху 80?90 км/год автомобіля ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 не являється безпечною, оскільки за умови видимості проїзної частини Sв.д.=30,1 м швидкість руху повинна була бути Vдоп=59,4 км/год. 10. В даній дорожній ситуації, відповідно до додатково проведеного відтворення обстановки та обставин події, відстань між перешкодою (пішоходом) та автомобілем ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 , в момент виникнення небезпеки для водія, складала Sв.п.=39,9 м. 11. В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_13 , якби рухався з допустимою швидкістю руху Vдоп=59,4 км/год за умови видимості проїзної частини Sв.д.=30,1 м. 12. В даній дорожній ситуації, покази водія автомобіля ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , надані ним під час додатково проведеного відтворення обстановки та обставин події, в частині застосування ним гальмування на відстані 2,3 м до початку відображення лівого сліду гальмування на проїзній частині є технічно неспроможними. 13. В даній дорожній ситуації, з урахуванням даних отриманих під час додатково проведених відтворень обстановки та обставин події за участю водія автомобіля ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , в його діях вбачаються невідповідності вимогам п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали. 14. Щодо відповідності чи невідповідності дій пішохода ОСОБА_13 в даній дорожній ситуації вимогам Правил дорожнього руху України, не потребує застосування спеціальних технічних знань і може бути виконано самостійно слідчими органами або судом, відповідно до вимог п.п. 4.4,4.14.а.г Правил дорожнього руху України (т. 1 а.с. 323-330).
Як вбачається з постанов Липоводолинського райсуду Сумської обл. ОСОБА_11 притягувався до адміністративної відповідальності 10.02.2009 р. - ст. 124 КУпАП, 10.02.2009р. 122-4 КУпАП, та постановою Липоводолинського РВ УМВС України 07.06.2010 р. ч.1 ст.122 КУпАП (т.1 а.с.369-371).
Згідно акту № 297 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 11.01.2012 р., підекспертний ОСОБА_11 , 1987 р.н., страждає психічним захворюванням у вигляді: «Хронічних змін особистості після перенесення психічної хвороби» F62.1. даний психічний розлад не підпадає під юридичний критерій неосудності. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В матеріалах кримінальної справи та в поясненнях підекспертного відсутні дані про наявність в підекспертного тимчасового хворобливого стану. Під дію ст. 19,20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.с. 405-409).
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 26 квітня 2012 року апеляції прокурора ОСОБА_49 та захисників задоволено. Вирок суду від 1 лютого 2012 року скасовано, а кримінальну справу повернуто для провадження додаткового розслідування прокурору Липоводолинського району (т.1 а.с. 496-499).
16 травня 2012 року прокурором Липоводолинського району винесено постанову, якою встановлено строк розслідування даної кримінальної справи в один місяць з моменту прийняття справи до провадження (т.2 а.с. 1-2).
21 травня 2012 року слідчий прийняв дану кримінальну справу до свого провадження (т.2 а.с. 3).
При допиті в якості обвинуваченого, 5 червня 2012 року, ОСОБА_11 дав свідчення, що … Потім до нього підійшов його товариш ОСОБА_20 і вони на автомобілі ВАЗ 21072 поїхали в м. Гадяч. ОСОБА_20 сидів на передньому пасажирському сидінні. Це було близько 23 години. Коли він вже майже під`їжджав до с. Побиванка то побачив попереду вантажний автомобіль який рухався йому на зустріч з включеним дальнім світлом фар, внизу кабіни було дві фари та на кабіні було ще чотири чи шість фар. Потім він перемкнувся на ближнє світло фар, швидкість його автомобіля в даний момент складала 70-80 км/год. Даний автомобіль також перемкнувся на ближнє світло фар на якій саме відстані він вказати не може, може показати на відтворенні. Потім він попереду свого автомобіля, приблизно за 300 м від зустрічного автомобіля, помітив на зустрічній смузі руху якусь тінь. Спочатку він подумав, що це кінь. Потім він приблизно за 4-5 м перед автомобілем на своїй смузі руху побачив людину пішохода, він розпочав гальмувати і відразу після цього відбулося зіткнення. Лобове скло тріснуло, потім автомобіль зупинився. Він та ОСОБА_20 вибігли з автомобіля побачили на проїзній частині лежачого пішохода ОСОБА_25 , якого він добре знав. ОСОБА_20 перебіг на зустрічну смугу руху та почав зупиняти зустрічний вантажний автомобіль махаючи руками. Вантажівка прийняла правіше відносно свого напрямку руху, зачепивши обочину, об`їхала ОСОБА_50 та продовжила рух набираючи швидкість. При цьому автомобіль увімкнув дальнє світло фар. На його думку водій даного автомобіля повинен був бачити те, що сталося. ОСОБА_13 ще подавав ознаки життя… Свою вину у вчиненому злочині не визнає, правил дорожнього руху не порушував, рухався із допустимою швидкістю за межами населеного пункту. Причиною ДТП стала поведінка пішохода на проїзній частині який вибіг на його смугу руху із зустрічної смуги. На його думку пішохід, як він зрозумів кинувся на його смугу руху… Його він запам`ятав з піднятими руками перед автомобілем, він вважає що той намагався зупинити його автомобіль впізнавши його, але не розрахував відстань і в результаті цього відбувся наїзд. Також ОСОБА_11 в даному протоколі власноручно написав уточнення, що відстані зазначені в цьому протоколі не є точними, оскільки точно вказати їх він може лише при відтворенні та міста події. Також зазначає, що швидкість його автомобіля 70-90 км/год. Дану слідчу дію проведено за участю захисника ОСОБА_51 (т. 2 а.с. 8-9).
1 червня 2012 року проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_13 , про що складено висновок експерта № 275, якою підтверджено висновок експерта судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , яка проведена в період з 13 липня по 9 вересня 2010 року за № 159 (т. 2 а.с. 12-16).
Згідно висновку експерта № 305 медико - криміналістичної експертизи куртки, яка належить потерпілому ОСОБА_13 , що проведена в період з 1 по 15 червня 2012 року, пошкодження на спортивній куртці потерпілого ОСОБА_13 є загальними ознаками автотравми, і могли утворитися при ДТП від дії частин автотранспортного засобу і дорожнього покриття. По пошкодженням куртки достовірно визначити в якому положенні перебував потерпілий в момент первинного контакту з автотранспортом, а також встановити, стояв чи рухався він, не виявляється можливим (т.2 а.с.22-26).
Згідно висновку експерта № 303 медико - криміналістичної експертизи брюк (джинсів) та ременя, які належать потерпілому ОСОБА_13 , що проведена в період з 1 по 15 червня 2012 року, конструктивні особливості травмуючого предмета (предметів) в пошкодженнях не відобразилися. Дані пошкодження могли утворитися при динамічному контакті поверхні одягу з нерівною поверхнею тупого предмета (частинами автотранспорту), при зіткненні автотранспортного засобу з людиною (наїзд) і є загальними ознаками автотравми. По пошкодженням на джинсах достовірно встановити напрямок наїзду, положення потерпілого в момент первинного контакту з автотранспортом, достовірно не виявляється можливим. Не виключена можливість, що первинний контакт відбувся з передньо-лівою стороною потерпілого, напрямок травмуючої сили зліва-направо (т.2 а.с. 31-36).
В період з 1 по 15 червня 2012 року проведено медико-криміналістичну експертизу взуття, яке належить потерпілому ОСОБА_13 , згідно висновку якої на полуботинках належних ОСОБА_13 достовірні сліди ковзання і пошкодження, які могли утворитися при ДТП, не виявлені (т. 2 а.п. 41-43).
З висновку судово-автотехнічної експертизи (технічного стану транспортного засобу), складеного 18 червня 2012 року, вбачається, що на момент огляду рульове управління автомобіля «ВАЗ-21072» д.н. НОМЕР_1 знаходилось в технічно справному та працездатному стані. На момент огляду ходова система автомобіля «ВАЗ-21072» д.н. НОМЕР_1 знаходилася в технічно несправному та в не працездатному стані (розгерметизація шини лівого переднього колеса автомобіля). Вказана несправність ходової системи носить експлуатаційний характер (довготривалий строк експлуатації шини колеса автомобіля), а враховуючи зафіксовані на схемі ДТП та в протоколі до нього сліди гальмування всіх чотирьох коліс, слід прийти до висновку, що до дорожньо-транспортної пригоди, ходова система автомобіля «ВАЗ-21072» знаходилась у технічно справному та працездатному стані. На момент огляду робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ-2107» д.н. НОМЕР_1 знаходилася в технічно справному та працездатному стані (т. 2 а.с. 49-56).
5 червня 2012 року, проведено відтворення обстановки і обставин події, з участю ОСОБА_11 запропоновано останньому на місці події показати та розповісти про обставини пригоди, що сталась 11.07.10 року. ОСОБА_11 погодився та повідомив, що цього числа він рухався на автомобілі ВАЗ 21072 по дорозі з смт Липова Долина в напрямку с. Побиванка. Попереду він помітив зустрічний автомобіль Камаз. При цьому він перемкнувся на ближнє світло фар. Зустрічний автомобіль також перемкнувся на ближнє світло. Попереду Величко на зустрічній смузі помітив якусь тінь, а потім із зустрічної смуги на його смугу руху перемістився пішохід в результаті чого відбулося зіткнення. На питання чи засліплювало світло зустрічного автомобіля ОСОБА_52 відповів що не засліплювало… (т. 2 а.с. 60).
9 червня 2012 року, в присутності захисника ОСОБА_53 , проведено відтворення обстановки і обставин події, з участю ОСОБА_11 . ОСОБА_11 запропоновано показати на місці та розповісти про обставини ДТП, що мало місце 11.07.10. р. поряд з с. Побиванка в ході якого постраждав і був смертельно травмований ОСОБА_13 . ОСОБА_11 погодився і учасники слідчої дії прибули до місця події. Для орієнтування на місці події згідно схеми до протоколу ОМП було нанесено початок лівого сліду гальмування що знаходиться на відстані 9,42 від орієнтуючої лінії та на відстані 2,45 м від правого краю проїзної частини. ОСОБА_11 зорієнтувавшись на місцевості вказав, що місце наїзду знаходиться на відстані 16,1 м від початку лівого сліду гальмування та на відстані 1,9 м від правого краю проїзної частини. На запитання спеціаліста вказати як саме переміщався пішохід, ОСОБА_11 вказав що не може цього вказати, так як побачив пішохода перед автомобілем в вертикальному положенні з виставленими руками обличчям до його автомобіля. На пропозицію вказати де саме знаходився автомобіль Камаз ОСОБА_11 зорієнтувавшись, вказав що він рухався назустріч і показав де саме він знаходився в момент контакту з пішоходом. Проведеними замірами встановлено, що зустрічний автомобіль знаходився на відставні 316,2 м від орієнтуючої лінії. Також ОСОБА_11 вказав, що керований ним автомобіль рухався на відстані 2,95 м від лівого краю автомобіля до правого краю проїзної частини. На пропозицію показати в якому місці перебував автомобіль в момент виявлення небезпеки ОСОБА_11 вказав, що автомобіль керований ним перебував переднім краєм на орієнтуючій лінії коли він виявив перешкоду і застосував екстрене гальмування. Для визначення видимості пішохода статист був одягнутий у світло-сині джинси та чорну куртку і чорне взуття і перебував в місці контакту з пішоходом, вказаним ОСОБА_11 . Для визначення видимості залучався автомобіль світло фар якого та видимість із салону повністю відповідають світлу фар та видимості з салону автомобіля ОСОБА_11 . При цьому зустрічний автомобіль Камаз був поміщений у вищевказане положення і перебував там у статичному положенні так як ОСОБА_11 не зміг вказати швидкість. При цьому він вказав, що рухався на своєму автомобілі зі швидкістю 70-90 км/год. Потім легковий автомобіль був поміщений за межами видимості статиста і зближувався з ним до появи видимості. Проведеними замірами встановлено, що видимість перешкоди з салону автомобіля при включеному ближньому світлі фар з робочим на середніх обертах двигуном складає 34,5 м. Для визначення видимості дороги експертом було запропоновано статисту віддалятись від автомобіля до граничної видимості дороги. Проведеним заміром встановлено, що дана відстань складає 24,85 м. Захисником було запропоновано для встановлення видимості дороги та узбіччя, а саме їх межі статисту віддалятись від автомобіля з білим аркушем паперу в руках до граничної видимості. По відповідному сигналу статист зупинився і проведеними замірами було встановлено, що дана відстань складає 61,4 м, а саме білого листа. Потім було проведено визначення граничної видимості взуття статиста, який віддалявся від автомобіля по правому краю проїзної частини і дана відстань склала 34 м. При цьому вказана відстань визначалась при працюючому двигуні та включеному ближньому світлі фар. При цьому спеціалістом було зазначено що видимість дороги, а саме замір 24,85 м був проведений до граничної видимості в прямому пучку світла. З боку адвоката було зазначено, що при замірі 24,85 статист ішов не по правому краю проїзної частини і двигун автомобіля при включеному світлі фар був вимкнутий. З боку адвоката надійшло зауваження, що загальна видимість правого краю проїзної частини визначалась неправильно, оскільки при її визначенні враховувалась видимість взуття статиста, а не видимість межі проїзної частини та узбіччя. На запитання слідчого - Чому ви раніше вказували напрямок та переміщення пішохода? ОСОБА_11 вказав, що при першому відтворенні про таке переміщення не зазначав, а в подальшому вказував так як вважав найбільш ймовірною його причиною появи перед його автомобілем. Також до протоколу відтворення складено схему. (т. 2 а.с. 61-64).
Постановою слідчого від 12 червня 2012 року призначено судову автотехнічну експертизу, в якій слідчим визначено наступні вихідні дані: дорожні умови проїжджа частина шириною 7,1 м, має асфальтобетонне покриття, горизонтального профілю без пошкоджень покриття. На момент ДТП покриття автошляху сухе, обочини чисті. Мається дорожня розмітка у вигляді переривистої осьової лінії, місце ДТП знаходиться за межами населеного пункту, знаки які обмежують швидкість відсутні. Пригода сталася в темну пору доби близько 23 год. Швидкість автомобіля ВАЗ зі слів водія ОСОБА_11 складає близько 70, 80, 90 км/год, під час здійснення руху в умовах наявності зустрічного автомобіля в якому було увімкнено ближнє світло фар, виявив постать чоловіка, застосував екстрене гальмування але уникнути наїзду не зміг, маються сліди гальмування, довжина лівого сліду гальмування від його початку до осі лівого переднього колеса складає 25 м, на джинсових штанях потерпілого маються розриви тканини в передній нижній частині. Місце наїзду на пішохода розташовано на відстані 16,1 м від початку сліду гальмування, та 1,9 м від правого краю проїзної частини (відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ). Пішохід на проїзній частині знаходився в вертикальному стані. Видимість дороги в напрямку руху автомобіля ВАЗ - 24,85 м. Об`єктивна можливість виявити пішохода, який знаходиться на проїзній частині в вертикальному нерухомому положенні, з робочого місця водія автомобіля ВАЗ з`являється на відстані 34,5 м від передньої частини автомобіля до місця наїзду. Момент виникнення небезпеки для водія автомобіля ВАЗ виникає з моменту об`єктивної можливості виявити пішохода, який знаходиться у вертикальному нерухомому положенні на проїзній частині. У відповідності з висновком СМЕ «Наличие бампер-переломов костей нижних конечностей, подтвержденных даными медико-криминалистических исследований, указывают на то, что в момент столкновения с транспортным средством потерпевший находился в вертикальном положении». Також вказані дані щодо транспортного засобу (т. 2 а.с. 65).
Згідно висновку експерта № 82, що складений 18 червня 2012 року, судової автотехнічної експертизи: Питання 1. Водій автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 , за наданих вихідних даних, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог пунктів 12,2,12,3 ПДР України. Питання 2. З технічної точки зору, за наданих вихідних даних, в діях водія автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12,2,12.3 ПДР України. Питання 3. Невідповідності в діях водія автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 вимогам пунктів 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. В дослідницькій частині висновку зазначено, що сліду гальмування довжиною 25,0 м, який був зафіксований при огляді місця події, відповідає швидкість руху автомобіля ВАЗ 21072- 66,8 км/год. Отримане значення швидкості автомобіля ВАЗ є мінімальним від дійсного значення швидкості тому, що сліди гальмування автомобіля могли не відобразитися на проїзній частині в повному обсязі, тому в подальшому дослідженні, при проведенні розрахунків експертом будуть використовуватися значення швидкості автомобіля ВАЗ, які були отримані слідчим шляхом 70,80,90 км/год. З наведеного розрахунку визначається, що безпечною швидкістю, при даних умовах видимості дороги в напрямку руху автомобіля ВАЗ є швидкість 52,9 км/год, яка є меншою ніж обрана водієм 70,80,90 км/год, тому, дії водія, під час здійснення ним руху на ділянці проїзної частини де стався наїзд, не відповідали вимогам пункту 12.2. Правил дорожнього руху України. Відстань (Sо) яка необхідна для зупинки автомобіля ВАЗ 21072, якщо він рухається з допустимою швидкістю за умов видимості дороги в напрямку руху, складає 32,1 м. Відстань (Sо) яка необхідна для зупинки автомобіля ВАЗ 21072, якщо він рухається з обраною водієм швидкістю руху 70?90 км/год, складає 49,2 ? 73,3 м. Порівнюючи відстань (Sа =34,5 м) на якій знаходився автомобіль від місця наїзду в момент коли водій об`єктивно спроможний виявити пішохода, що знаходиться на проїзній частині в нерухомому вертикальному положенні з відстанню (Sо = 32,1 м), яка необхідна для зупинки автомобіля ВАЗ 21072, якщо він рухається з допустимою швидкістю за умов видимості дороги в напрямку руху, приходимо до висновку, що за наданих вихідних даних водій автомобіля ВАЗ мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання ним вимог п. 12.2,12.3 ПДР України, оскільки Sо
В ході пред`явлення матеріалів експертизи, 19 червня 2012 року ОСОБА_54 вказав, що з висновком не погоджується, оскільки в основу експертизи покладені вихідні дані добуті з порушенням застосування спеціальних знань при відтворенні обстановки подій, зокрема загальна видимість визначалася, не як відстань на якій починають розрізнятись елементи дорожньої обстановки, межа проїзної частини та узбіччя, а як видимість ніг статиста в світлі, при не працюючому двигуні автомобіля (т. 2 а.с. 77).
В ході допиту в якості свідка 8 червня 2012 року ОСОБА_26 пояснив, що в салоні грала неголосна музика. За дорожньою обстановкою він не слідкував. В цей час з с. Побиванка рухався вантажний автомобіль. На якому світлі фар він рухався йому не відомо, він на це не звернув увагу. Також не може сказати на якій відстані він рухався до місця ДТП в момент зіткнення, але на досить великій, так як вони після наїзду, потім повної зупинки їх автомобіля вийшли з салону, побачили ОСОБА_13 і ще намагалися його зупинити відразу після ДТП. Він точно вказати дальність видимості в той момент вказати не може. Швидкість руху їх автомобіля складала приблизно 80-90 км/год. Він не заперечує проти проведення відтворення з його участю, але він не в змозі показати всі обставини ДТП так як практично не слідкував за дорожньою обстановкою. Чому ОСОБА_13 з`явився на дорозі йому невідомо, також він не може точно вказати на якій відстані від автомобіля він знаходився, бо він його не бачив (т.2 а.с. 82).
20 червня 2012 року ОСОБА_11 ознайомлено з матеріалами досудового слідства і він виклав у протоколі свої зауваження, в тому числі щодо проведеної експертизи (т. 2 а.с. 186).
10 квітня 2013 року в судовому засіданні суд виніс постанову, якою призначив у справі повторну судово-автотехнічну експертизу. При цьому в постанові суд зазначив, що в справі має бути призначена повторна автотехнічна експертиза з наданням експерту всіх вихідних даних, отриманих при відтворенні обстановки та обставин події 08.06.2012 р., а саме даних про загальну видимість дороги кордону проїзної частини та узбіччя, яка згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 08.06.2012 р. складала 34 м. (т. 2 а.с.61-63), а не 24,85 м, як це зазначено в постанові слідчого ОСОБА_24 про призначення автотехнічної експертизи від 12.06.2012 р. (т. 2 а.с.65). Інші вихідні дані мають бути такими ж, що вказані в зазначеній постанові про призначення експертизи. Для проведення експертизи необхідно брати вихідні дані, вказані у протоколі відтворення обстановки та обставин події від 08.06.2012 року (т.2 а.с. 61-64), у висновку трасологічної експертизи (т.2 а.с.31-36), у висновку судово-автотехнічної експертизи (технічного стану транспортного засобу) (т. 2 а.с. 49-56) та інших матеріалах справи (т. 3 а.с. 251-252).
З висновку № 348 судової автотехнічної експертизи, який складено 20.05.2013 року вбачається наступне: Питання № 1.Загальна видимість дороги при наявності переривчастої лінії дорожньої розмітки визначається до кінця (початку) останньої видимої лінії. Якщо ж права межа проїжджої частини і узбіччя є видимою на більшу відстань, чим подовжня розмітка, а також, якщо подовжньої розмітки немає, видимість дороги визначається відстанню від автомобіля, на якій ще розрізняється права межа проїжджої частини і узбіччя. Відстань загальної видимості може бути також визначена по видимості дорожніх стовпчиків обгороджування. Питання № 2. Визначити, з якою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ-21072 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 до виявлення пішохода на дорозі, можливо при наявності слідів гальмування, залишених на проїзній частині конкретним транспортним засобом в умовах місця пригоди. Питання №3. Максимально допустима швидкість руху автомобіля ВАЗ-21072, за умови загальної видимості дороги - кордону проїзної частини дороги та узбіччя 34 м, становила порядку 64 км/год. Питання № 4. В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21072 ОСОБА_11 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_13 з моменту виникнення небезпеки для руху при загальній видимості дороги 34 м. Питання № 5. В діях водія автомобіля «ВАЗ-21072» ОСОБА_11 відсутні будь-які невідповідності вимогам «Правил дорожнього руху України», які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з подією ДТП. Дії водія автомобіля «ВАЗ-21072» ОСОБА_11 в частині вибору швидкісного режиму не відповідали вимогам п. 12.2 «Правил дорожнього руху України», однак з технічної точки зору не знаходилися в причинному зв`язку з подією ДТП. В порядку ст.ст. 69 та 102 КПК України висновки відносно оцінки дій водія ОСОБА_11 вимогам «Правил дорожнього руху України» можуть змінитися. Питання № 6. В даній дорожній ситуації оцінка дій пішохода ОСОБА_13 не потребує застосування спеціальних пізнань в області автотехніки і може бути надана судом самостійно з врахуванням вимог п.п. 4.3.,4.4.,4.14 а),г) «Правил дорожнього руху України». У вступній частині висновку експертизи зазначено, що експерт враховує вихідні дані з постанови від 12.06.2012 року та матеріалів справи. Дорожні умови: проїзна частина шириною 7,1 м, має асфальтобетонне горизонтального профілю, призначена для руху транспортних засобів в двох протилежних напрямках, загальною шириною 7,1м. Мається дорожня розмітка у вигляді переривчатої осьової лінії, місце ДТП знаходиться за межами населеного пункту, знаки, які обмежують швидкість відсутні. Пригода сталася в темну пору доби близько 23 год. при цьому ширина смуги руху автомобіля ВАЗ складає 3,5 м. Дорожнє покриття сухе. Швидкість автомобіля ВАЗ зі слів водія ОСОБА_38 складала 70; 80; 90 км/год під час здійснення руху в умовах наявності зустрічного автомобіля, в якому було ввімкнене ближнє світло фар, виявив постать чоловіка, застосував екстрене гальмування, але уникнути наїзду не зміг. Маються сліди гальмування автомобіля ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 , довжина більшого з яких, складає 25 м. Місце наїзду на пішохода розташовано на відстані 16,1 м від початку сліду гальмування та 1,9 м. від правого краю проїзної частини (відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ). Пішохід на проїзній частині знаходився в вертикальному стані. Видимість дороги в напрямку руху автомобіля ВАЗ 34,0 м. Моменти небезпеки для водія автомобіля ВАЗ виникає з моменту об`єктивної можливості виявити пішохода, який знаходиться у вертикальному нерухомому положенні на проїзній частині. В досліджувальницькій частині висновку по питанню № 2 вказано, що швидкість руху автомобіля ВАЗ 21072, яка відповідає слідам його гальмування, зафіксованим під час огляду місця події становила порядку 66,8 км/год. Дане значення швидкості автомобіля ВАЗ є мінімальним, оскільки частина слідів гальмування автомобіля могла і не відобразитися на проїзній частині, тому в подальшому дослідженні, при проведення розрахунків експертом будуть використовуватися значення швидкості автомобіля ВАЗ, які були отримані слідчим шляхом 70; 80; 90 км/год. По питанню № 3 вказано, що в протоколі відтворення обстановки і обставин ДТП від 08.06.2012 визначення видимості дороги проводилося з використанням білого аркуша паперу з віддаленням статиста від автомобіля, що стояв з ввімкненим ближнім світлом фар. В ході замірів було встановлено, що гранична видимість дороги становила 24,85 м. Згідно ж зауваження адвоката, занесеного в протокол, видимість у 24,85 м отримана при ввімкненому світлі фар і вимкненому двигуні. Подібний експеримент частково не відповідає методичним рекомендаціям, а саме експеримент проводився при вимкненому двигуні і відповідає методиці визначення межі проїзної частини і узбіччя в світлі фар автомобіля. Різниця ж між розжарюванням ниток накалювання ламп фари при працюючому і непрацюючому двигуні може відрізнятися, що в свою чергу може впливати на відстань видимості проїзної частини в бік збільшення при працюючому двигуні і тому дані в частині видимості дороги 24,85 м не можуть бути використані експертом при подальшому дослідженні. По цій причині значення видимості проїзної частини дороги при подальших дослідженнях буде прийнято з постанови про призначення експертизи і вказане в питанні. В умовах цієї події величина допустимої швидкості руху (Vад) визначається рівною порядку 64,0 км/год. По питанням 4 і 5 експерт зазначив, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21072 ОСОБА_11 в темну пору доби повинен був рухатися з такою швидкістю, яка б дозволяла зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, у разі виявлення перешкоди для руху вжити заходів до зниження швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу. Іншими словами в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21072 ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 «Правил дорожнього руху України». Технічна можливість уникнути наїзду на пішохода з боку водія автомобіля ВАЗ-21072 ОСОБА_11 визначається шляхом порівняння відстані (Sвп) на якій знаходився автомобіль від місця наїзду в момент коли водій об`єктивно спроможний виявити пішохода, який знаходиться на проїзній частині в нерухомому вертикальному положенні з відстанню (So), яка необхідна для зупинки автомобіля ВАЗ. Відстань (Sвп) згідно вихідних даних складає 34,5 м. Зупинковий шлях автомобіля ВАЗ 21072 в умовах місця пригоди при обраній водієм ОСОБА_11 швидкості руху, визначається за формулою. Вибір часу реакції водія 1,4 обумовлений наступним: пригода мала місце в темну пору доби за межами населеного пункту, що характеризується наступною дорожньо-транспортною ситуацією ДТС, яка передувала ДТП свідчила про мінімальну вірогідність її виникнення. У полі зору водія були відсутні об`єкти, які могли стати перешкодою. Водій не мав об`єктивної можливості заздалегідь визначити місце, де могла з`явитися перешкода, момент її появи і характер, а також необхідні заходи по запобіганню ДТП. Типовий варіант такої ситуації: нерівності і руйнування проїжджої частини, об`єкти, що знаходилися на проїжджій частині, не передбачені в інших варіантах (люди, тварини, нерухомі об`єкти, предмети). В умовах цієї події величина зупинкового шляху автомобіля ВАЗ 21072 при екстреному гальмуванні (So) визначається близько 60,9 …88,4 м. (т. 4 а.с.6-11).
17 липня 2013 року судом винесено постанову, якою дано окреме доручення слідчому на проведення додаткового огляду місця ДТП, повторного відтворення обстановки і обставин події та додаткового технічного огляду автомобіля (т. 4 а.с. 70-71).
На виконання судового доручення, що викладене в постанові суду від 17 липня 2013 року: 9 серпня 2013 року проведено огляд місця події. В ході огляду місця події з`ясовано, що в місці наїзду на пішохода відсутні знаки, які б обмежували дії водія. Мається дорожня розмітка у вигляді переривистої осьової лінії та суцільних ліній краю проїзної частини. Спуски, підйоми та заокруглення в місці події відсутні; 9 серпня 2013 року додатково оглянуто речовий доказ автомобіль ВАЗ 21072 д.н. НОМЕР_1 . При огляді з`ясовано вимикач світла загальний вимкнено. Перемикач світла «Ближній-дальній» перебуває в положенні «Дальній». При увімкненні загального вимикача права фара світиться в положенні «ближній, дальній, габарит». Ліва фара в жодному з положень не світиться. Було вилучено з лівої фари лампочку виробництва Германії з правої фари- лампу виробництва Венгрії. На момент огляду світловідбивач лівої фари розбитий (т.4 а.с. 74-78).
9 серпня 2013 року проведено відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_11 пояснив що пішохода виявив на своїй смузі руху в вертикальному положенні. ОСОБА_11 пояснив що світло залученого автомобіля майже відповідає світлу керованого ним автомобіля на момент ДТП і повністю він зможе визначитись на місці події. Після цього учасники слідчої дії прибули на місце ДТП… на правій смузі руху на відстані 9,4 м. від орієнтиру нанесено початок сліду гальмування автомобіля, який був зафіксований на момент огляду місця події… за допомогою рулетки з`ясовано, що відстань від пішохода до автомобіля в даному положенні складає 49 м. Тобто видимість перешкоди 49 м…. Проведеним заміром було встановлено, що відстань від автомобіля до статиста в такому положенні складає 31 метер 30 сантиметрів, тобто видимість дороги складає 31,3 м. За результатами відтворення від ОСОБА_11 надійшла заява про те, що він вважає визначену видимість перешкоди не об`єктивною, оскільки зустрічний автомобіль перебував у статичному положенні, світло фар не мерехтіло, як це було під час руху зустрічного автомобіля перед ДТП при цьому при огляді фар його автомобіля та автомобіля що використовувався при відтворенні було встановлено що світловідбивачі фар його автомобіля від часу потьмяніли, а в автомобілі, що залучений як нові. Коли статиста в світлі фар автомобіля бачив один з понятих з місця водія, він його не бачив, інший понятий видимість перешкоди в світлі фар зустрічного автомобіля з місця водія не перевіряв, крім цього вказаний понятий є зацікавленою особою, оскільки проживає в помешканні, яке належить слідчому ОСОБА_24 . В світлі фар зустрічного автомобіля він потерпілого не бачив, виявив його коли він був освітлений світлом фар його автомобіля на відстані 34,5 м, як це встановлено при відтворенні 09.08.2012 року. (т. 4 а.с. 80-83).
1 листопада 2013 року проведено огляд транспортного засобу - автомобіля ВАЗ - 2107 д.н. НОМЕР_1 , за результатами якого складено протокол та фототаблицю (т. 4 а.с. 132-139)
1 листопада 2013 року при проведенні відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_11 відмовився від проведення слідчих дій (т. 4 а.с.128-129).
13 листопада 2013 року при проведенні відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_11 відмовився від проведення слідчих дій (т. 4 а.с. 151-153).
28 січня 2014 року постановою суду кримінальну справу направлено прокурору для проведення додаткового розслідування (т.4 а.с. 208-209).
Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 27 березня 2014 року постанову Роменського міськрайсуду від 28 січня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд. При цьому в ухвалі вказано, що висновки суду першої інстанції про наявність у даній кримінальній справі, передбачених ст. 281 КПК України (1960 р.) підстав для направлення справи на додаткове розслідування не відповідають фактичним обставинам справи. У матеріалах справи маються висновки шести автотехнічних експертиз. Перед експертами ставились питання, які на думку суду залишилися нез`ясованими і які потребують додаткового розслідування, проте таке рішення суду є передчасним і необґрунтованим. Суд приходячи до висновку про те, що всі експертні дослідження використовували невірні вихідні дані фактично зробив аналіз та перевірку доказів наявних в матеріалах кримінальної справи висновки експертиз, а дії пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності здійснюються судом на стадії постановлення вироку. З`ясовуючи питання щодо місця наїзду на потерпілого, якою частиною тіла відбулося контактування потерпілого з транспортним засобом суд мав би аналізувати і висновки трасологічної, судово-медичної експертиз. Посилаючись на те, що не була виконана ухвала Апеляційного суду Сумської області від 26.04.2012 р. відносно проведення відтворення обстановки і обставин події в умовах наближених до обставин пригоди, суд мав би звернути увагу і на те, що досудовим слідством шість разів проводилось відтворення обстановки і обставин події і врахувати поведінку самого Величка, який неодноразово відмовлявся брати участь у таких слідчих діях без поважної на те причини… Що стосується посилання в постанові судді на необхідність встановлення водія зустрічного КАМАЗу, то слід зазначити, що ДТП сталось майже 4 роки тому, на досудовому слідстві дії по встановленню водія автомобіля проводилися про що маються відповідні документи, а яким чином потерпілий доїхав до місця пригоди та з`явився перед автомобілем Величка, то ці вимоги суду є явно надуманими… (т.4 а.с. 232-235).
Постановою Липоводолинського районного суду від 23 грудня 2014 року з матеріалів кримінальної справи виділено кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 304 КК України, та ОСОБА_55 у вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України (т. 5 а.с. 247).
Згідно наказу Управління внутрішніх справ України в Сумській обл., від 8 квітня 2010 року, «Про призначення виконуючих обов`язків» виконуючим обов`язки слідчих з 08.04.2010 терміном на 4 місяці призначено по Л. Долинському РВ старшого сержанта міліції ОСОБА_21 помічника слідчого слідчого відділення (т. 6 а.с. 32).
Протокольною ухвалою суду Липовдолинського районного суду в судовому засіданні 4 лютого 2015 року до участі у справі в якості цивільного відповідача залучено ПРАТ «СК`Провідна» (т. 6 а.с. 35).
Вироком Липоводолинського районного суду від 30 березня 2015 року ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 2 роки (т. 6 а.п. 108-112).
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 4 серпня 2015 року вирок Липоводолинського районного суду від 30 березня 2015 року відносно ОСОБА_11 скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи (т. 6 а.п. 216-223).
Відповідно інформації від 25 листопада 2015 року № 17-12/14231, ПрАТ «СК`Провідна» не отримувала будь-які повідомлення/заяви та документи по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по вищезазначеному транспортному засобу, щодо події, яка мала місце 11.07.2010 року (т. 7 а.с. 126).
В інформації № 13-17/15207 вказано, що ОСОБА_11 звертався до ПрАТ «СК`Провідна» з повідомленням про настання випадку, який мав місце 11 липня 2010 року на автошляху ОСОБА_18 (т. 7 а.с. 154-156).
4 лютого 2016 року вироком Липодолинського районного суду ОСОБА_22 ,А визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів (т. 7 а.с. 224-230).
28 лютого 2017 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року вирок Липоводолинського районного суду від 04.02.2016 скасовано. (т. 8 а.с. 132-133).
Докази отримані в ході досудового слідства з порушенням норм чинного законодавства, а саме: висновок автотехнічної експертизи від 9 грудня 2010 року № 245 (т. 1 а.с. 61-63), висновок медико-криміналістичної експертизи від 29 квітня 2011 року №108 (т. 1 а.с. 118-123);- висновок медико-криміналістичної експертизи від 21 квітня 2011 року №109 (т. 1 а.с. 127-129);- висновок медико-криміналістичної експертизи від 21 квітня 2011 року №107 (т. 1 а.с. 132-136), суд до уваги не бере.
Також суд не бере до уваги протокол відтворення обстановки та обставин події, що проведено 9 серпня 2013 року, оскільки обвинувачений при його проведенні повідомив декілька невідповідностей фактичним обставинам та повідомив що мають бути взяті дані які він вказував 9 червня 2012 року.
Даючи оцінку доказам у справі, покази підсудного ОСОБА_11 в частині того, що він не допускав порушень ПДР України і не винен у вчиненні ДТП, суд оцінює критично і до уваги при винесенні вироку не бере, оскільки такі твердження суперечать фактичним обставинам справи. Так при відтворенні обставин та обстановки події 5 та 9 червня 2012 року обвинувачений та його захисник в цілому не заперечували проти правильності визначених при відтворенні обставин. При цьому суд враховує і ту обставину, що і на сьогоднішній день стороною захисту та обвинуваченим не заперечується правильність встановлених тоді даних, оскільки саме на підставі цих даних 12 червня 2012 року винесена постанова слідчого про призначення експертизи, яка в цілому, за винятком одного показника, покладена і в основу постанови суду про призначення у справі судової автотехнічної експертизи від 10 квітня 2013 року, на виконання якої проведено експертизу, що беззаперечно визнається правильною стороною захисту.
Свідчення ОСОБА_11 щодо того, що він зрозумів що на дорозі пішохід за 4-5 метрів від перешкоди, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в ході огляду місця події було виявлено слід гальмування, мінімальна довжина якого 21,5 м, тобто водій ОСОБА_11 розпочав гальмування щонайменше за 21,5 м від перешкоди, а тому суд вважає, що перешкоду ОСОБА_11 виявив раніше ніж він про це вказує при допитах.
Оцінюючи проведені у справі судові автотехнічні експертизи суд не бере до уваги висновок судової автотехнічної експертизи № 348, що складений 20.05.2013 року, оскільки у даному висновку містяться посиланням експерта на норми КПК України в редакції 2012 року, про що свідчить запис експерта - ст.70,102 КПК України (2012 р.), в той час як експертиза призначалася на підставі КПК України, в редакції 1960 року. Окремо слід відмітити, що при допиті експерта в судовому засіданні сторона захисту не скористалася правом задати питання експерту для з`ясування даного питання. Крім цього, вихідні дані, які вказані судом при призначенні даної експертизи, в постанові від 10 квітня 2013 року, і які відповідно взяті експертом при проведенні експертизи, містять похибки, а саме дані про загальну видимість дороги кордону проїзної частини та узбіччя, яка згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 08.06.2012 року вказана 34 м, в той час як в постанові слідчого відстань на якій виникає об`єктивна можливість виявити пішохода, який знаходиться у вертикальному положенні, з робочого місця водія автомобіля ВАЗ з`являється на відстані 34,5 м від передньої частини автомобіля до місця наїзду. Також, даний висновок суд не бере до уваги, з тих підстав, що експерт вказав що вибір часу реакції водія 1,4 обумовлений наступним: пригода мала місце в темну пору доби за межами населеного пункту, що характеризується наступною дорожньо-транспортною ситуацією ДТС, яка передувала ДТП свідчила про мінімальну вірогідність її виникнення. У полі зору водія були відсутні об`єкти, які могли стати перешкодою. Водій не мав об`єктивної можливості заздалегідь визначити місце, де могла з`явитися перешкода, момент її появи і характер, а також необхідні заходи по запобіганню ДТП. Типовий варіант такої ситуації: нерівності і руйнування проїжджої частини, об`єкти, що знаходилися на проїжджій частині, не передбачені в інших варіантах (люди, тварини, нерухомі об`єкти, предмети). В той же час в публікації «Применение дифференцированных значений времени реакции водителя в экспертной практике» ВНИИСЭ 1987, що вказана у висновку експерта як література, що використана при проведенні експертизи, вказано, що час реакції водія 1,4 береться за умови, коли в полі зору водія не було об`єктів, що створюють в майбутньому небезпечну ситуацію: вихід пішохода на проїзну частину з обочини поза населеним пунктом із-за об`єкта, що обмежує видимість. При цьому дорожньо-транспортна ситуація, яка передувала ДТП, свідчила про мінімальну вірогідність виникнення ДТП - в полі зору водія були відсутні об`єкти, які виступали перешкодою чи могли створити небезпечну ситуацію. Проте, в ситуації, яка розглядається судом, в полі зору водія був об`єкт, який міг в подальшому створити небезпечну ситуацію, а саме зустрічний автомобіль, який зі слів самого ОСОБА_11 мав надмірне освітлення і сліпив його, а відповідно в даному випадку не може бути застосований час реакції водія 1,4. Крім цього, слід відмітити що всі проведені в даній кримінальній справі автотехнічні експертизи підтверджують наявність в діях ОСОБА_11 , порушень, які перебувають у причинному зв`язку з ДТП та наслідками, і лише одна, де експерт застосував інший час реакції водія, говорить про відсутність у водія можливості уникнути ДТП.
З огляду на вказане суд бере до уваги висновок експерта № 82, що складений 18 червня 2012 року, оскільки він складений саме на підставі даних, які повідомив сам ОСОБА_56 з участю захисника при відтворенні 5 та 9 червня 2012 року.
Крім цього судом беруться до уваги і матеріали зібрані в ході судового розгляду справи - відтворення обстановки та обставин події 2 та 28 вересня 2011 року та висновок комісійної додаткової судово-автотехнічної експертизи від 3 листопада 2011 року № 5376/5377.
При цьому суд вважає, що в діях пішохода ОСОБА_13 імовірно маються порушення вимог правил дорожнього руху України, проте в ході розгляду справи не встановлено наявності причинного зв`язку ДТП з порушеннями ПДР України ОСОБА_13 , з огляду на що суд не визначає ступеню вини ОСОБА_13 .
Доводи сторони захисту про незаконність проведення першочергових слідчих дій, які були проведені в.о. слідчого ОСОБА_21 , спростовуються наказом УМВС України в Сумській обл. від 8 квітня 2010 року, яким ОСОБА_21 призначений виконуючим обов`язки слідчого СВ Липоводолинського РВ, з якого вбачається що ОСОБА_21 правомірно обіймав посаду і виконував слідчі дії в межах наданих повноважень.
За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю.
Дії ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи ОСОБА_11 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.
Обставин які пом`якшують покарання винного не встановлено.
За таких обставин, з урахуванням особи ОСОБА_11 , який позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_11 і запобігання скоєння останнім нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, за якою кваліфіковане інкриміноване ОСОБА_11 діяння, з застосуванням додаткового покарання.
Вирішуючи цивільний позов про відшкодування шкоди, заявлений потерпілою ОСОБА_9 до ОСОБА_11 , про стягнення витрат на поховання та моральних збитків, який складається з 28442 грн. матеріальної, 200000 грн. моральної шкоди та 3456 грн. витрат на надання правової допомоги в судових засіданнях, суд виходить з вимог ст.ст. 16, 22, 23, 1166-1167,1187 ЦК України. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В справі доведено, що саме внаслідок злочинних дій ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_9 завдано шкоди. ОСОБА_11 визнаний винним і засуджується за ч. 2 ст. 286 КК України, а тому завдана ним майнова шкода, яка підтверджена показами потерпілої та чеками - підлягає стягненню з відповідача в розмірі доведеному і підтвердженому позивачем 28442 грн. Не зважаючи на те, що відповідальність ОСОБА_11 застрахована, діючи в межах заявлених вимог, суд не вбачає можливості для стягнення матеріальної шкоди зі страхової компанії, оскільки позивачем вимоги до страхової компанії не заявлені.
Крім цього, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що злочинними діями ОСОБА_11 потерпілій ОСОБА_9 завдано, крім матеріальної ще й моральну шкоду, яка в розмірі 200 000 гривень підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_11 .
Стосовно заявлених до стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3456 грн., вони теж підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_11 , оскільки як вбачається з договору про надання правової допомоги правова допомога надається в рамках цивільного позову для стягнення матеріальних та моральних збитків та витрат на поховання. Тобто витрати на правову допомогу позивач понесла в зв`язку з наданням правової допомоги як цивільному позивачу а не як потерпілій у кримінальній справі.
Крім цього, з ОСОБА_11 підлягають стягненню витрати на проведення експертиз у справі.
Питання про речові докази у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 81 КПК України (1960 р.).
З огляду на процесуальну поведінку обвинуваченого, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні і суд вважає доцільним залишити ОСОБА_11 запобіжний захід обраний в ході досудового слідства підписку про невиїзд.
Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України (1960 р.), -

З А С У Д И В :

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять (5) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на три (3) роки.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11 задоволити. Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 двадцять вісім тисяч чотириста сорок дві гривні (28442 грн.) матеріальної шкоди, двісті тисяч (200000 грн.) гривень моральної шкоди та витрати на правову допомогу в сумі три тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень (3456 грн.).
Стягнути з ОСОБА_11 , на користь держави витрати по справі в сумі дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять гривень (12579 грн.) за проведення експертиз.
Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 2107 р. № НОМЕР_1 , що переданий на зберігання на штрафний майданчик Липоводолинського РВ УМВС повернути власнику ОСОБА_57 ; уламки радіаторної решітки, кришку з мобільного телефону, двірник та вітровик до нього, уламки скла, чорні кросівки, джинси та сорочку, які передані на зберігання до камери речових доказів Липоводолинського РВ УМВС знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили, залишити підписку про невиїзд.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з часу взяття під варту на виконання вироку суду. Зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 1 лютого 2012 року по 28 травня 2013 року включно, з розрахунку, що відповідно ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838 VІІІ від 26.11.2015 року, одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. На вирок суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку

Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1