пр. № 1-кп/759/223/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0004248, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві зазначене кримінальне провадження

встановив:
17.07.2018 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 року за №0004248 відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання та просила продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що остання вчинила тяжкий злочин, перебуваючи на волі може ухилитись від суду, може впливати на потерпілих та свідків кримінального провадження, вчинити інший злочин, та, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що відсутні докази на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти різикам, які інснують на думку прокурора, тому просив у задоволенні клопотання відмовити.

Обвинувачена ОСОБА_3 просила змініти їй міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте забов`язання, посилаючись на те, що вона не має наміру ухилятися від суду, також послалась на погіршення стану її здоров`я.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд враховує, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченої ОСОБА_3 ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на свідків, вчинити інший злочин.

На наявність такої можливості вказує те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких. Також суд відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу обвинуваченої, зокрема міцність її соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, враховуючи стадію судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченій застави, розмір якої складає 50 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 197, 331, 369 КПК України, суд

постановив:
У клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 16.09.2019 року включно.

Визначити ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) грн., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками даного кримінального провадження, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1