ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/1647/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляціями прокурора та захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження №0002477 від 24.06.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки: заборонити у період часу з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не вилучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали до 03 листопада 2019 року (а.с. 85-89).
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 25 серпня 2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0002477 від 24.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 72-75).
В обґрунтування клопотання вказував, що слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002477 від 24.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
З ухвали слідчого судді вбачається, що частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений та що виконання ним процесуальних обов`язків і його належну поведінку може забезпечити більш м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, ніж тримання під вартою, а саме - домашній арешт.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 та прокурор подали апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати ухвалу слідчого судді судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просив відмовити в застосуванні запобіжного заходу, а прокурор просив задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Апеляційні скарги обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_8 та його захисника, які просили задовольнити їх апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та просив задовольнити його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та прокурора підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України і з цим погоджується колегія суддів.
Доводи апеляції захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, є неспроможними.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Між тим, відповідно до позиції, викладеної у пункту 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини встановлює існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).
Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Слідчий суддя виніс ухвалу у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України.
В клопотанні слідчого не зазначено обґрунтування неможливості запобігання ризикові, передбаченому п. 1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею не здобуто, а прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.
Не здобуті зазначені вище докази і під час розгляду апеляції на ухвалу слідчого судді, прокурор не зміг довести їх наявність.
Тим більше за адресою, яка зазначена в протоколі допиту підозрюваного (а.с. 29-31), а саме: АДРЕСА_1 він проживає разом із дружиною та дитиною.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В ч. 5 ст. 132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Суд, обираючи запобіжний захід, оцінив в сукупності обставини, визначені ст.178 КПК України, а також те, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, офіційно не працює, проживає за місцем мешкання разом із дружиною та дитиною, що свідчить про наявність соціальних зв`язків, а тому прийшов до обґрунтованого висновку, що домашній арешт ОСОБА_8 та виконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Між тим, слідчим суддею не враховано вимоги ч.4 ст.176 КПК України та вимоги п.2 ч.1 ст.219 КПК України.

Згідно судових матеріалів повідомлення про підозру ОСОБА_8 була вручена 29.07.2019 року (а.с.50-51).

В прохальній частині клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою зазначено про необхідність обрання запобіжного заходу строком на 60 днів.
Проте в ухвалі слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2019 року зазначено строк дії ухвали до 03 листопада 2019 року.

За наведених обставин апеляційні скарги захисника та прокурора слід задовольнити частково і в силу вимог ч.3 ст.407 КПК України ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2019 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати в частині строку дії запобіжного заходу та винести нову ухвалу в цій частині, якою визначити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування до 29 вересня 2019 року.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та захисника задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2019 року щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати в частині строку дії запобіжного заходу.

Винести нову ухвалу в цій частині, якою визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 29.09.2019 року.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді