ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2326/16-к Номер провадження 11-кп/814/1013/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 289 КК України ОТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000727 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 12 червня 2019 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибудок Жлобинського району Гомельської області Республіка Білорусь, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина Білорусі, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, судимого

11.05.2011 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України на 11 років позбавлення волі, звільненого 15.02.2016 по відбуттю покарання,
засуджено за:

- ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна;

- ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна;

- ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна;

- ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;

- ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року 2 місяців обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_10 покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, судимого, останній раз:

27.09.2011 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільненого 15.02.2016 по відбуттю покарання,
засуджено за:

- ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна;

- ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна;

- ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна;

- ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;

- ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 1 року 2 місяців обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_11 покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна.

Зараховано в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 25 лютого 2016 року до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_11 та ОСОБА_10 визнані винуватими у вчиненні злочинів за таких обставин:

Епізод 1. В ніч з 16 на 17 лютого 2016 року обвинувачений ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_11 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження скла автомобіля «Volkswagen LT» д.н.з. НОМЕР_1 , таємно, здійснили крадіжку водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_12 , 1961 року народження, серії НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_3 .
Епізод 2. В ніч з 16 на 17 лютого 2016 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у дворі будинку № 10-б по вулиці КВТ 101 в м. Кременчуці, шляхом пошкодження скла автомобіля «Шеврове Авео» д. н. з. НОМЕР_4 , таємно, здійснили крадіжку водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_13 , 1975 року народження, серії НОМЕР_5 , паспорту громадянина України та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_6 , які належать останньому, після чого з місця вчинення злочину зникли.
Епізод 3. В ніч з 16 на 17 лютого 2016 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи біля будинку № 44 по вулиці Переяславській у м. Кременчуці, навпроти п`ятого під`їзду, шляхом пошкодження замка дверей та замка запалювання автомобіля «ВАЗ 21061» д. н. з. НОМЕР_7 , бежевого кольору, 1992 року випуску, незаконно заволоділи транспортним засобом, який належить Департаменту освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, чим спричинили матеріального збитку на загальну суму 12258,23 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Епізод 4. 25 лютого 2016 року приблизно о 00 год. 20 хв., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи біля першого під`їзду будинку № 78 по вул. Мічуріна у м. Кременчуці, у салоні автомобіля «Daewoo Nexia» д. н. з. НОМЕР_8 світло - зеленого кольору, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_14 , наносячи йому удари по голові та руках, спричинили тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді забійних ран голови, обличчя, струсу головного мозку, перелому лобної кістки, на рівні передньої стійки воздухоносної пазухи з переходом на праву орбіту, перелому основної фаланги третього пальця лівої кисті, та погрожуючи предметом схожим на пістолет, повторно, здійснили напад і заволоділи мобільними телефонами марки «Samsung Duos» ІМЕІ: 1) НОМЕР_9 , 2) НОМЕР_10 вартістю 1000 грн. та телефоном «Lenovo А319» ІМЕІ 1) НОМЕР_11 2) НОМЕР_12 вартістю 800 грн., які належать потерпілому, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Епізод 5. 25 лютого 2016 року, приблизно в 00 год. 25 хв., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, біля першого під`їзду будинку № 78 по вул. Мічуріна в м. Кременчук після спричинення ОСОБА_14 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, погрожуючи застосуванням предмету, схожого на пістолет, повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом «Daewoo Nexia» д. н. з. НОМЕР_8 світло зеленого кольору, після чого з місця вчинення злочину зникли та викраденим транспортним засобом розпорядилися на власний розсуд.
На вирок суду обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали апеляційні скарги, у яких, посилаючись на те, що суд недостатньо врахував визнання вини, щире каяття у вчинених злочинах, їх стан здоров`я, просять пом`якшити покарання, а також зарахувати в строк покарання період попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених, які уточнили свої вимоги та просили зарахувати в строк покарання період попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, їх захисників в підтримку апеляційних скарг обвинувачених, прокурора, який просив залишити вирок без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції щодо обставин провадження, кваліфікація та винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України, а саме: викраденні документів; незаконному заволодінні паспортом та іншими важливими особистими документами; незаконному заволодінні транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб; нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненому повторно, поєднаному із насильством небезпечним для життя, за попередньою змовою групою осіб; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя, за які їх засуджено, учасниками провадження не оспорюється.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції, на підставі ст.ст. 50, 65 КК України і роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, тяжкими та особливо тяжкими злочинами; особу обвинувачених, наявність судимостей у обох обвинувачених, у тому числі за аналогічні злочини, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілих, які щодо призначення покарання поклалися на розсуд суду.

Тобто, обставини, які пом`якшують покарання, зазначені обвинуваченими у апеляційних скаргах, судом першої інстанції враховані.

Будь-яких даних, які б вказували на наявність у ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тяжких захворювань, а також наявність громадської дружини, яка вагітна у ОСОБА_10 , матеріали кримінального провадження не містять.

Покарання за ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 призначено судом першої інстанції у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинувачених, обставин, що пом`якшують та що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 немає.
Разом з цим підлягають задоволенню апеляційні вимоги обвинувачених про зарахування їм у строк покарання періоду попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII. В такому разі Закон України № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Вироком суду було правильно зараховано обвинуваченим в строк покарання період попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту затримання обвинувачених до набрання вироком чинності. Оскільки, місцевим судом не була визначена кінцева дата строку попереднього ув`язнення, колегія суддів вважає за необхідне уточнити цей період.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочини у період з 16 по 25 лютого 2016 року та перебувають під вартою з 25.02.2016. до цього часу. Тому у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII їм у строк покарання має бути зарахований строк попереднього ув`язнення з 25.02.2016 до набрання вироком законної сили, тобто 09.09.2019, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, станом на 09.09.2019 обвинувачені повністю відбули покарання, призначене вироком місцевого суду. У зв`язку з цим вони підлягають звільненню з-під варти в залі суду.

Тому апеляційні скарги обвинувачених підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11

задовольнити.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-УІІІ) зарахувати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в строк покарання період перебування під вартою з 25.02.2016 по 09.09.2019 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 такими, що відбули покарання повністю.

Звільнити ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з-під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4