Справа № 467/662/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2019 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника ВП - начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 07 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

ОСОБА_3 ініціювала розгляд слідчим суддею цього місцевого суду питання про скасування постанови заступника начальника ВП начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 07 листопада 2019 року, якою останній закрив кримінальне провадження № 0000186, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Зокрема, заявник посилалась на те, що досудове розслідування цього кримінального провадження не було ефективним, ретельним і всестороннім, так як слідчим не вжито достатніх заходів, спрямованих на збір доказів та не проаналізовано усі дійсні обставини правопорушення.

Позиція учасників справи

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала з підстав, що викладені у скарзі, просила їх задовольнити.

Слідчий, рішення якого наразі оскаржується, в судове засідання не з`явився, про його дату час і місце був повідомлений належно, причин свого неприбуття не вказав, матеріалів кримінального провадження не надав.

Між тим, слідчий суддя, з урахуванням положень ч.3 ст. 306 КПК України не вбачав перешкод для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності слідчого, з огляду на те, що останній був двічі належно повідомлений про розгляд скарги.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Тож, слідчий суддя, перевіривши доводи і обгрнутованість внесеної на його розгляд скарги, виходячи із завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, виходив із такого.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положеньКонституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України ( ст. 1 КПК України).

При цьому, завданням кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Та розглядаючи вказане звернення, слідчим суддею було установлено, що Арбузинським ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області розслідувалось кримінальне провадження № 0000186, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

За результатами досудового розслідування, постановою заступника начальника ВП - начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 07 листопада 2019 року провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

Водночас, завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування, однак, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Разом із цим, аналіз змісту оскаржуваної постанови свідчить про протилежне.

Зокрема, слідчий дійшов висновку про відсутність скалду кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, посилаючись на той факт, що вирок суду у справі, в рамках якої, на думку заявника, надано, неправдиві показання, наразі не ухвалено.

Проте, сама по собі відсутність вироку, без обгрунтування дійсності обставин, які виключають склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 284 КК України, не може вважатись достатньою правовою підставою для закриття кримінального провадження, позаяк, слідчим не піддано аналізу вплив вказаного факту на прийняте ним рішення.

При цьому, слідчий зіслався на те, що заявник не надала доказів на підтвердження доводів її заяви про учинене кримінальне правопорушення, у той час, як КПК України визначає такого роду дії як право особи, а не установлений для неї обов`язок.

При цьому, постанова не містить посилання на докази, що свідчать про правильність прийнятого слідчим рішення і паралельно спростовують доводи особи, яка подала скаргу.

До того ж, слідчий лише посилаються на відомі йому факти і не піддав їх аналізу на предмет відсутності складу кримінального правопорушення.

Однак, згідно ст. ст.2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що має бути відображено у постанові.

Адже відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

А тому, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язані детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву, і у разі, якщо вони не підтвердились умотивовано прийняти відповідне рішення.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має навести доводи щодо того, яка саме ознака того чи іншого складу правпорушення відсутня.

Інакше кажучи, слідчий, закриваючи провадження, має не просто стверджувати про відсутність складу правопорушення, а обгрунтовано описати чому саме він дійшов такого висновку і яка обовязкова ознака складу того чи іншого злочину є недійсною, у той час як її наявність, власне, й утворює собою склад правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
У разі, якщо те чи інше діяння не містить усі ознаки, визначені КК України, то слідчий має вказати на це, навівши відповідні мотиви.

Чого у цьому випадку зроблено не було.

Як наслідок, мотиви прийнятого слідчим рішення не відображені таким чином, аби не залишати місце сумнівами, оскільки постанова не містить у собі викладу ретельного аналізу усіх обставин, які зумовити учинення такої процесуальної дії, як закриття кримінального провадження.

Оскільки відображені у постанові доводи слідчого не можливо у цей період сприйняти, як такі, що випливають зі «співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», то слідчий суддя, піддавши аналізу зміст оскаржуваного рішення, вважає, що скарга є обгрунтованою і підлягає до задоволення.

При цьому, слідчий суддя, виходячи із положень ч. 5ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).

Тому, з цих мотивів, керуючись ст.ст. 1-3,7-29,61,84-86,91-94,110,303-307,309,310,369-372,376, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову застуника начальника ВП - начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 07 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1