ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2053/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/468/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 березня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Голопристанського районного суду Херсонської області за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст.72, ч.4 ст.70 КК України, більш м`яким покаранням.

В апеляційній скарзі засуджений просить задовольнити його клопотання відповідно до ст. 82 КВК України.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

Посилається на те, що за час відбування покарання показав себе достатньо позитивно, незважаючи на те,що мав, незначні порушення, стягнення за які погашені.

На думку апелянта суд не врахував, що він має 7 заохочень, постійно працевлаштований, з адміністрацією установи та засудженими має добрі відносини.

Вказує, що за строк відбування покарання зробив висновки щодо своєї поведінки, та стверджує, що в майбутньому нічого подібного не трапиться.

Посилається на законопроект за № 6344, відповідно до якого покарання злочинця це не самоціль, а засіб його виправлення, повернення в суспільство безпечною для оточуючих людиною.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог засудженого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі і які стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому,вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Голопристанського районного суду Херсонської області за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст.72, ч.4 ст.70 КК України і на теперішній час відбуває покарання у виді 5 років 6 місяців 20 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 24.11.2015 року, кінець строку 14.06.2021 року.

За період відбування покарання у державній установі «Північна виправна колонія №90» протягом 2016-2019 років до засудженого сім разів застосовувалися заходи заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Разом із тим, засуджений 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності і до нього було застосовано стягнення у формі догани, тричі накладалися суворі догани, ОСОБА_7 поміщався до дисциплінарного ізолятору. На час розгляду клопотання стягнення зняті та погашені, проте сам факт притягнення до дисциплінарної відповідальності свідчить, про стійку протиправну спрямованість засудженого на порушення норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, що в цілому беззаперечно вказує на відсутність сумлінної поведінки зі сторони засудженого.
Із характеристики слідує, що установою виконання покарання ОСОБА_7 характеризується позитивно, з представниками адміністрації установи тактовний та ввічливий, на заходи виховного впливу реагує.

Матеріали провадження підтверджують, що засуджений був працевлаштований з червня 2017 року по грудень 2018 року, тобто зі спливом тривалого часу після направлення до установи виконання покарання.

Вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів, в тому числі корисливої спрямованості. Наразі відбуває призначене покарання за сукупністю тяжких злочинів, неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням та на підставі Закону України «Про амністію», однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої провослухняної поведінки у суспільстві, і він продовжив вчиняти злочини.
01.10.2017 року засуджений був переведений до дільниці соціальної реабілітації установи виконання покарання. За власною заявою 21.12.2018 року переведений до дільниці ресоціалізації установи.
Комісією установи виконання покарання від 13.09.2018 року було відмовлено ОСОБА_7 у зверненні із поданням про застосування заохочувальної норми у виді заміни покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відбуття певної частини призначеного покарання, наявність заохочень у засудженого, його працевлаштування самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для застосування заохочувальної норми, пов`язаної із заміною невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 6 КВК України- виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

За змістом кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування в установі виконання покарань.

В матеріалах провадження відсутні відомості, які б свідчили про те, що засуджений, перебуваючи в установі виконання покарання, мав сумлінну поведінку, брав участь у соціально-виховній роботі чи проходив професійно-технічне навчання. Не міститься відомостей також і щодо вжиття засудженим дій спрямованих на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Посилання засудженого на законопроект, як на підставу для задоволення клопотання є неприйнятними.
При перевірці матеріалів провадження колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене у задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 , 376 ч 2 КПК України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання більш м`яким залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2