Справа №: 398/3482/19
провадження №: 1-кс/398/1804/19
УХВАЛА

"02" жовтня 2019 р., слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій скаржник просить визнати протиправною постанову прокурора Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 13 вересня 2019 року про відмову у погодженні повідомлення про підозру, скасувати її, та зобов`язати прокурора Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_4 прийняти постанову про погодження повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0002095.
Скарга мотивована тим, що у провадженні СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження № 0002095, яке відкрите за його зверненням від 19.07.2017 року за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Скаржник є потерпілим в даному провадженні. Прокурор Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_4 13 вересня 2019 року виніс постанову про відмову у погодженні повідомлення про підозру, в мотивувальній частині якої встановив наявний факт скоєння злочину, але у зв`язку невиконанням вказівок не погодив вказане повідомлення про підозру. Таким чином, скаржник вважає, що вказана постанова прийнята прокурором з порушенням вимог статей 36, 110 КПК України.

В судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав та просив задовольнити, а також пояснив, що він звернувся до суду з метою встановлення справедливості при розслідуванні кримінального провадження, де він є потерпілим. Скаржник вважає, що прокурор чинить перешкоди у розслідуванні вказаного кримінального провадження, знаходить будь-які формальні підстави для перешкоджання оголошенню про підозру особі, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_5 .

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду матеріали кримінального провадження № 0002095.
Представник Олександрійської місцевої прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що вимоги за скаргою підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Постановою прокурора Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 13.09.2019 року відмовлено у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у кримінальному провадженні № 0002095 від 19.07.2017 року, у зв`язку із відсутністю достатніх доказів для підозри вказаній особі, а матеріали кримінального провадження № 0002095 повернуто до СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області для подальшого досудового розслідування.

Вказана постанова мотивована тим, що в ході досудового розслідування попереднім прокурором у даному кримінальному провадженні неодноразово надавалися вказівки слідчому в порядку ст. 36 КПК України, які в повному обсязі не виконані, зокрема не встановлено мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої прокурором постанови.
Постанова прокурора, якою відмовлено у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_5 взагалі не мотивована. У мотивувальній частині постанови прокурор не вказав конкретні підстави з аналізом та аргументацією прийняття саме такого рішення, і таким чином не мотивував вказану постанову згідно вимог ст. 110 КПК України.
У зв`язку із викладеним, постанова про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у кримінальному провадженні № 0002095 від 19.07.2017 року, у зв`язку із відсутністю достатніх доказів для підозри вказаній особі від 13.09.2019 року, підлягає скасуванню.
Щодо вимоги скаржника про зобов`язання прокурора прийняти постанову про погодження повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0002095, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повідомлення особі про підозру, відповідно до ст.276, 277 КПК України є виключно компетенцією слідчого та прокурора. Таке рішення повинно прийматись за наявності достатніх для цього доказів. Скільки конкретно та яких саме доказів у кожному випадку визначають лише зазначені особи і це не належить до компетенції слідчого судді.
Враховуючи наведене вище, зазначена вимога не належать до компетенції слідчого судді загального місцевого суду та взагалі не відноситься до питань, регламентованих главою 26 КПК України.
Крім того, при системному аналізі ст. ст. 36, 40, 277, 278 КПК України, слідчий суддя робить висновок, що повідомляти особі про підозру є прерогативою і функцією сторони обвинувачення.
При цьому, в повідомленні про підозру зазначаються фактичні обставини, та правова кваліфікація кримінального правопорушення, які слідчий чи прокурор вважають відповідними та доведеними.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що слідчий суддя у розумінні ст.ст.303-307 КПК України не наділений повноваженнями робити оцінку наявності, або відсутності достатніх доказів для оголошення підозри особі у скоєнні конкретного злочину та зобов`язувати слідчого чи прокурора зробити такий висновок. Такі повноваження мають виключно слідчий або прокурор під час проведення досудового слідства.
Таким чином, вимога скаржника про зобов`язання прокурора прийняти постанову про погодження повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0002095 є необґрунтованою, та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Постанову прокурора Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 13 вересня 2019 року про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні № 0002095, скасувати.
У задоволенні решти вимог скаржника, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду проголошено 02 жовтня 2019 року о 16:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1