ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі кримінальне провадження № 192/1047/19 (пр. № 1-кп/201/870/2019), відомості про яке 29 березня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 29 березня 2019 року близько 00.05 години, керуючись умислом на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці на АДРЕСА_2 , підійшов до пам`ятного знаку (дошки вшанування) загиблим воїнам АТО «Солонянщини», де нехтуючи встановленими нормами моралі та суспільної думки мешканців Солонянського району щодо світлої пам`яті загиблих земляків в зоні проведення антитерористичної операції на Сході України, грубо порушуючи громадський порядок, з метою показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві та прагнучі самоутвердитися за рахунок приниження суспільного ставлення до загиблих воїнів антитерористичної операції, безпричинно, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, умисно зірвав з дошки вшанування 7 фотокарток загиблих воїнів, які приймали участь в проведенні антитерористичної операції під час конфлікту на Сході України та розкидав їх на території поблизу вказаної дошки, а також пошкодив квіти, які слугували, як пам`ятна експозиція воїнам антитерористичної операції на Сході України.

2. Продовжуючи свій злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, обвинувачений ОСОБА_4 04 квітня 2019 року близько 19.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці на АДРЕСА_2 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, підійшов до пам`ятного знаку (дошки пошани) загиблим воїнам АТО «Солонянщини», який був 31 березня 2019 року відновлений після пошкодження обвинуваченим ОСОБА_4 , де нехтуючи встановленими нормами моралі та суспільної думки мешканців Солонянського району щодо світлої пам`яті загиблих земляків в зоні проведення антитерористичної операції на Сході України, грубо порушуючи громадський порядок, з метою показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві та прагнучі самоутвердитися за рахунок приниження суспільного ставлення до загиблих воїнів антитерористичної операції, безпричинно, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, умисно зірвав 10 фотокарток загиблих воїнів, які приймали участь в проведенні антитерористичної операції під час конфлікту на Сході України та розкидав їх на території поблизу вказаної дошки, а також пошкодив квіти, які слугували, як пам`ятна експозиція воїнам антитерористичної операції на Сході України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у хуліганстві, тобто грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння і повторність.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання повністю буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, конкретним його обставинам та наслідкам, зокрема, характеру його дій і об`єкта злочинного посягання, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують його покарання, а отже, зазначені дані у сукупності з встановленими під час судового розгляду обставинами, свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 296 КК України або пов`язаного з його реальним відбуванням, при цьому, на думку суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових, в тому числі, аналогічних кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і розумності.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Речові докази фотокартки у кількості сімнадцяти штук - залишити за належністю ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1