Справа № 4815/67/19
номер провадження 1-кп/558/150/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000244, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Немирівка, Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 23 липня 2019 року близько 18:00 години, перебуваючи поблизу автовокзалу, що в м. Радивилів по вул. О. Невського, 90, Рівненської області, вирішив протиправно заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що за його діями не спостерігає власник майна та інші сторонні особи, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кишені барсетки, що лежала без нагляду на лавці, та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з зазначеним на ній кодом доступу, з якою непомітно покинув місце події.

Коли належна ОСОБА_5 банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з наявними на ній грошовими коштами в сумі 500 гривень, опинилась у фактичному володінні ОСОБА_3 , останній достовірно усвідомив, що заволодів чужим майном і що він обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.

У подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, прибувши до модуля АТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться в м. Радивилів по вул. О. Невського, буд. 10, Рівненької області, де використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 з відомим ОСОБА_3 пін-кодом до неї, з корисливих мотивів викрав з карткового рахунку потерпілого для власних потреб грошові кошти в сумі 400 гривень.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти», що в м. Радивилів по вул. О. Невського, 5, Рівненської області, придбав пляшку горілки ємністю 0,5 л вартістю 60 гривень, за що розрахувався через платіжний термінал вищевказаною банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 460 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

31 липня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення.

Вказана угода надійшла до суду з обвинувальним актом.

Згідно угоди про примирення від 31 липня 2019 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , обвинувачений та потерпілий примирилися між собою, потерпілий будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, наміру заявляти вимоги про відшкодування шкоди (подавати цивільний позов) не має; сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1020,00 гривень, а за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України сторони за угодою про примирення погодили призначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши його у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1020,00 гривень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити у затвердженні угоди…

За таких обставин, суд розглянув судове провадження відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої та невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони угоди підтвердили те, що не заперечують фактичних обставин події; укладення ними угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою з`ясування добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Дослідивши зміст угоди, суд вважає, що її умови відповідають вимогам ст. 471 КПК України. Кримінальним правопорушенням надана правильна правова кваліфікація, за якою допускається укладання угоди про примирення відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися. З огляду на особу обвинуваченого та взяті ним на себе за угодою зобов`язання, очевидної неможливості їх виконання не встановлено.

Підстави для відмови в затвердженні наданої суду угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні № 0000244 речовим доказом визнана банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що передана на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_5 .

Суд приходить до висновку про залишення такого речового доказу власнику.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

За таких обставин, угоду про примирення належить затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами за угодою про примирення покарання.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, клопотань про застосування запобіжного заходу сторони не заявляли, а тому підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст.ст. 314, 392-395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, ст.ст. 12, 185, 357 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 31 липня 2019 року у кримінальному провадженні №0000244, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 липня 2019 року покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1020,00 (Одна тисяча двадцять) гривень;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850,00 (Вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_3 призначити у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1020,00 (Одна тисяча двадцять) гривень.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази - банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що передана на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_5 , залишити у користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .