Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7004/19
Провадження № 1-кс/644/2167/19
У Х В А Л А
Іменем України

29 серпня 2019 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Ластівка,Турківського району Львівської області, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого 31.08.2006 року Татарбунарським райсудом Одеської області за ч.1ст.115, ч.1ст.162 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 04.07.2012 року умовно-достроково.

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України,

В С Т А Н ОВ И В:

Слідчий Індустріального ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 14.06.2019 близько 22:30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи за попередньою змовою разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись на території Індустріального району м. Харкова, біля будинку №38/4 по вул. Миру, побачили раніше не знайомого їм потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який рухався по стежці у їх напрямку зі сторони пр. Московського в сторону вул. Миру, та ніс у руках сумку. Розуміючи, що у потерпілого в сумці та при собі можуть бути цінні речі, скориставшись сприятливими обставинами, а саме темною порою доби та відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи свою чисельну перевагу ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили вчинити напад на ОСОБА_10 , з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності, а також спричинення шкоди здоров`ю потерпілому та бажаючи їх настання, цілеспрямовано дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_10 підійде до них, під приводом поганого самопочуття ОСОБА_9 , який сидів навприсядки на стежці, за вищевказаною адресою, обхопивши голову руками, вступили в діалог з ОСОБА_10 , який розпочав ОСОБА_8 , таким чином відволікаючи увагу потерпілого.

В цей же час, коли ОСОБА_10 почав спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 несподівано для ОСОБА_10 різко піднявся та оминувши потерпілого, опинився у нього за спиною, після чого обхопив останнього рукою за шию та почав душити, в результаті чого спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №09/1238-С/2019 у вигляді синців на шиї, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, таким чином згідно п.9 ПП ВСУ №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», застосувавши до потерпілого насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я.

В цей час, додержуючись єдиного плану, ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_10 з переду та наніс йому один удар кулаком лівої руки, в ліву ділянку носа, таким чином спричинив своїми діями ОСОБА_10 тілесне ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №09/1238-С/2019 у вигляді синця на правому крилі носу, що відноситься до легкого тілесного ушкодження та дезорієнтував потерпілого. В цей час ОСОБА_8 схопив сумку потерпілого, яку той тримав на плечі та почав намагатись її вирвати у нього з рук, однак через те, що потерпілий почав чинити опір, не зміг одразу це зробити. Тоді, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , а саме його сумкою, ОСОБА_9 повалив потерпілого на землю та продовжив душити, а ОСОБА_8 наніс лежачому на землі ОСОБА_10 близько 2-3 ударів ногами, які припали в ділянку ребер з права, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи №09/1238-С/2019 у вигляді синців на тулубі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, побоюючись за своє життя та здоров`я, знемагаючи від удушення, ОСОБА_10 випустив з рук сумку, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якій знаходилось: рюкзак чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не складає, чоловіча куртка темно-синього кольору «FelixBuhler» - вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2592/19 від 31.07.2019 405,00 грн., паспорт громадянина України, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_11 та 12 гривень яку ОСОБА_8 вихопив та став тримати при собі.

Далі ОСОБА_9 обшукавши потерпілого, витягнув з правої кишені його шортів мобільний телефон LGNexus 5 16 gb, білого кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2592/19 від 31.07.2019 1150 грн., який забрав собі.

Після цього ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майно на власний розсуд та спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1567 гривень

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, тобто т напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. .

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187ч.2 КК України складено та вручено підозрюваному 15.08.2019 року.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання його під вартою у зв`язку з тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий, має постійне місце проживання в Одеській області, тобто може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, він може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних.

В судовому засіданні прокурор, слідчий, клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечує. Зазначає, що підозра не є обґрунтована, оскільки він протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_10 не вчиняв і лише знаходився поряд із знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Окрім того просить врахувати, що він працює, хоча і неофіційно на підприємстві «Салтівський м*ясокомбінат», тривалий час проживає в м.Харкові у дружини, з якою хоч і розлучений, однак проживає разом та виховує неповнолітнього сина. Зазначає, що на всі виклики слідчого він приходив добровільно і не переховувався.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, перевіривши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).
Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов`язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази неможливо було здобути або, беручи до уваги характер кримінальних правопорушень, в яких підозрюється особа, ці докази неможливо надати суду, щоб не поставити під загрозу життя інших осіб.
Якби відповідні докази, що підтверджують підозру, можна було зібрати відразу, то органи слідства, імовірно, відразу ж пред`явили б обвинувачення й передали особу до компетентного органу (рішення у справі «Brogan and others v. United Kingdom», п.53). Тут вираз «компетентний орган» має те саме значення, що й «суддя чи інша особа, уповноважена законом виконувати судові функції» (рішення у справі «Schiesser v. Switzerland», п.29).
Тобто стандарт доказування «обґрунтована підозра» є найнижчим стандартом доказування в кримінальному процесі.
Саме з цих підстав, слідчий суддя вважає, що обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України відносно потерпілого ОСОБА_10 на даному етапі, коли розглядається питання про обрання запобіжного заходу- досудовим слідством доведена.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема, викладеної в рішенні від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії» тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового слідства та суду,незаконно впливати на потерпілого, свідків, обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ці ризики випливають з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, ОСОБА_5 є особою, що раніше судима, в м.Харкові не має постійного зареєстрованого місця проживання. З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що наразі він проживає без реєстрації в квартирі з колишньою дружиною, з якою півроку тому розлучився і тому його проживання там залежить лише від доброї волі його колишньої дружини.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак відсутність постійного місця проживання в м.Харкові та області не дає змоги суду застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи майновий стан підозрюваного суд не може застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави, однак надає йому можливість внести заставу в порядку ст.182ч.5п2 КПК України та ст.183ч.3КПК України.
За ОСОБА_5 ніхто не поручився, а аналіз даних про його особу не дає суду змоги застосувати до нього особисте зобов*язання.
Таким чином, враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, враховуючи дані про особу підозрюваного, то будь-які інші більш м*які запобіжні заходи не забезпечують запобігання вище приведеним ризикам.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у відповідності до ст.183ч.3 КПК України та ст.182ч.5п.2 КПК України, суд визначає йому розмір застави у сумі 100350 грн., що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178,182ч.5п2, 183ч.3, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 ,погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002083 від 15.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрювано го ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 14 год 00 хв. 27 жовтня 2019 року.

Визначити розмір застави у сумі 100350 (ста тисяч триста пятдесят) грн., що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити негайно.

Зобов`язати слідчого Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ії проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію отримав ОСОБА_5