Номер провадження:1-кп/521/1247/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
захисник ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 та ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Всудовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження запобіжного у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.
Захисник та ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання та призначити запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.
ОСОБА_5 обвинувачуються, у скоєні злочину який відноситься до категорії тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Суд вважає, що з урахуванням вищевикладеного тяжкість покарання ще може свідчити про наявність ризику переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Також, при вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. При цьому, суд не встановлює зволікань з боку сторони обвинувачення в надані доказів.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим.
Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено та суд вважає за необхідне застосувати розмір застави.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 04.03.2019 року, включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 86445 (вісімдесят шість тисяч чотириста сорок п`ять) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1