Справа № 191/2830/19
Провадження № 1-кс/191/1054/19
У Х В А Л А
29 липня 2019 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Каїри, Горностаївського р-ну, Херсонської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимому в 2014 році, Ленінським районним судом м. Харків за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився в 2016 році з ВК № 105 умовно-достроково, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001132 від 27.07.2019 року, відповідає вимогам ст. ст. 177, 184 КПК України.

29.07.2019 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області доставлений ОСОБА_5 .
Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка про вручення зазначених документів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України при наступних обставинах.

27 липня 2019 року, приблизно о 15 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на привокзальній площі ст. Синельникове-1, на вул. Виконкомівська, в м. Синельникове, Дніпропетровської області, сидячі на бордюрі, після спільного вживання з ОСОБА_7 алкогольних напоїв, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, визначив вказаного чоловіка, як особу, відносно якої можливо вчинити злочин, тобто відкрито викрасти його майно, а саме гаманець з грошима та іншим вмістом, який знаходився в нагрудній кишені одягненої на потерпілому сорочки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 27.07.2019 року близько 15.55 год., із застосуванням фізичного насильства, яке виразилося в тому, що ОСОБА_5 силою своїх двох рук штовхнув потерпілого в передню поверхню грудної клітки, та своїм правим передпліччям притиснув спереду за шию до підлеглого ґрунту, відкрито викрав з нагрудної кишені одягненої на потерпілому ОСОБА_7 сорочки гаманець, в якому знаходилися гроші в сумі 4000 грн., а також пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , та картка для пенсійних виплат ПАТ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому матеріальну шкоду.

Таким чином встановлено достатні підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

27.07.2019 о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

28.07.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Провина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , впізнанням за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого він впізнав ОСОБА_5 як особу, яка викрала у нього гаманець із грошима; заявою ОСОБА_5 , про добровільну видачу ним викрадених грошей; свідченнями підозрюваного ОСОБА_5 , та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В ході дослідження даних, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, в дитинстві неодноразово був оголошеним в розшук як безвісно зникла людина.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом України про кримінальну відповідальність, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, ніде не працює, та під час досудового розслідування відповідно до вимог ст. 177 КПК України встановлено ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаний про суворість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний, перебуваючи на свободі може знищити, сховати чи пошкодити речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що на даний час отримані не всі можливі докази вини підозрюваного, може незаконно впливати на можливих свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, щодо зміни в подальшому ними свідчень, може продовжити свою злочинну діяльність, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили належне виконання підозрюваним процесуальних рішень, є неможливим.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти з його боку спробам: переховуватись від слідчого, прокурора та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи інші докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити злочинну діяльність.

Враховуючи вищевикладені обставини слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї причетності до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував, щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає за доцільне застосувати домашній арешт.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, захисника, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ст. ст.177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Зважаючи на викладене, з урахуванням презумпції невинуватості, враховуючи принцип поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Беручи до уваги те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Також має ураховуватися й позиція Європейського суду з прав людини. Зокрема, варто звернути увагу на п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Також п.1 ч.1 ст.178 КПК України зобов`язує оцінити вагомість наявних доказів учинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 встановлено, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді 6 років позбавлення волі, в той самий час з`ясовуючи питання про міцність соціальних зв`язків слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не має місця роботи, є неодруженим, раніше судимий, може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від органів судового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення, може знищити або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Тому, додані до клопотання слідчого докази, слідчий суддя вважає вагомими і достатньо повно обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також вчиняти інші злочини.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 08 жовтня 2018 року (справа №927/490/18) викладено позицію, що прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Строк дії ухвали в межах досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 26.09.2019 року.

Ухвала припиняє свою дію 27 вересня 2019 року.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1