УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001556 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 .

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просять вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року змінити в частині призначеної міри покарання внаслідок суворості та застосувавши ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробуванням.
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В доводах апеляційних скарг апелянти зазначають, що вирок надто суворий, а призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Так, захисник та обвинувачений вказують у свої скаргах, що ОСОБА_5 вину визнав, щиро розкаявся, співпрацював із слідством та зробив для себе належні висновки.
Захисник звертає увагу, що наркоманія в першу чергу хвороба, лікування якої довготривале та не завжди успішне. При цьому ОСОБА_5 намагається позбавитись цієї хвороби та проходить курс лікування в умовах стаціонару.
Крім того, апелянти вказують, що ОСОБА_5 призначена третя група інвалідності довічно, при цьому він хворий на ВІЛ інфекцію та цілу низку інших тяжких захворювань, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 потребує постійного нагляду лікарів. Зазначають, що на утриманні в обвинуваченого знаходиться його 82 річна мати, яка тяжко хворіє та не має інших опікунів.
Відтак, апелянти в скаргах зазначають, що призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення та покарання обвинуваченого.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 , 27.02.2019 приблизно в 12 годин 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги , 104, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, за ціною 50 гривень придбав для власного вживання наркотичний засіб метадон (фенадон). Наркотичний засіб метадон (фенадон), ОСОБА_5 поклав до своєї сумки, тим самим повторно незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі, без мети збуту.

27.02.2019 приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 104, був викритий працівниками поліції, які виявили та в подальшому останній за добровільною згодою надав для вилучення зі своєї сумки прозорий поліетиленовий пакет з двома пластиковими стаканчиками з порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маса метадону в речовині становить 0,039 г.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурор заперечував щодо задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши дані про особу обвинуваченого та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягаютьз наступних підстав.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинені повторно.
Висновки суду в частині доведення винуватості та кваліфікації дій ніким не оскаржуються.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання в разі ухвалення обвинувального вироку.
Колегія суддів вважає, що ухвалений судом стосовно ОСОБА_5 вирок відповідає цим вимогам закону.
Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про вид покарання суд у відповідності до положень ст. 65 КК України суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, не працює, є інвалідом 3 групи, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному злочині та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Санкцією ч. 2 ст. 309 КК України передбачено покарання позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки суд мотивував це тим, що вказаний вид та строк покарання є необхідним для його виправлення та запобіганню вчинення ним нових злочинів. З такими висновками погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_5 покарання не в повній мірі враховані ті обставини, що ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині визнав, щиро розкаявся та має 3 групу інвалідності є необґрунтованими, оскільки, суд врахував особу обвинуваченого та визнання ним вини, як пом`якшуючу обставину, та призначив мінімальний строк покарання передбачений санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.
Щодо доводів апелянта про те, що суд призначив надто суворе покарання ОСОБА_5 та не застосував положення ст. 75 КК України, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповіднодо ст. 75 КК України визначено, що якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Проте, як вбачається із матеріалів кримінального провадження вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Разом з тим, ОСОБА_5 вчинив аналогічний за короткий проміжок часу після попереднього вироку. Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, відтак підстав для застосування положень ст. 75 КК Ураїни суд не вбачає.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки є співмірним вчиненому злочину, відповідає положенням ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а отже підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання не має.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3