МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/812/643/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000617 за апеляційною скаргою прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2019 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Просить ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 повернуто прокурору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).
На думку апелянта, в обвинувальному акті зазначені всі обставини, які визначені у статті 291 КПК України, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею статті 286 КК України визначається ставленням винного до наслідків, але в цілому характеризується необережною виною.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
До Доманівського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (надалі КК України).

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції, пославшись на порушення вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а саме, невикладення фактичних обставин кримінального правопорушення щодо обставин події, зокрема неконкретизування місця вчинення злочину, незрозумілості де саме знаходиться місце зіткнення транспортних засобів з прив`язкою до місцевості, незазначення форма вини обвинуваченого та, що саме вчинив обвинувачений, що стало підставою вважати, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого, його захисника та думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту статті 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду.

За правилами пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Згідно частини 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам частини 2 статті 291 КПК України.
Відповідно до частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як слідує із змісту обвинувального акту, в ньому не зазначено в чому саме, у вчиненні чи не вчиненні яких саме дій (бездіяльності), що і є порушенням пунктів 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, обвинувачується ОСОБА_10 .
Окрім того, обвинувальний акт не містить відомостей в повному обсязі де саме знаходиться місце зіткнення транспортних засобів з прив`язкою до місцевості, не вказана форма вини обвинуваченого та, що саме вчинив обвинувачений, що стало підставою вважати, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху.
Вищевикладені обставини свідчать про неконкретність обвинувачення, що в подальшому унеможливить судовий розгляд кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення та прийняття законного і обґрунтованого рішення, а також порушить право обвинуваченого на захист, оскільки обсяг висунутого обвинувачення є незрозумілим для нього.
У міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини 3 статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.

Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

За такого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись статтями 376, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 21 червня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується за частиною 2 статті 286 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: