В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2019 Справа №607/18090/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001695 від 07 червня 2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, не депутата, на утриманні має малолітню дитину, раніше судимого:

- 03.09.2015р. Лановецьким районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн.;

- 16.02.2016р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік;

- 13.10.2016р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням вироку від 16.02.2016р. до остаточного покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.11.2018р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням вироку від 13.10.2016р. до остаточного покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого у залі суду у зв`язку з відбуттям,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2019 року близько 10:24 год. у ОСОБА_3 , раніше судимого за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, який перебував в магазині «Watsons», що у приміщенні Центрального універмагу міста на бульварі Шевченка, 12 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 24 травня 2019 року близько 10:24 год. ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливі злочини проти власності, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, перебуваючи в магазині «Watsons», що у приміщенні Центрального універмагу міста на бульварі Шевченка, 12 в м. Тернополі, діючи умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно взяв із торгової полиці одну упаковку із жіночими парфумами «Саrrеrа Donna», об`ємом 40 мл., вартістю 291,4 грн., що належать ТОВ «ДЦ Україна» та заховав в кишеню власної куртки.

В подальшому, близько 10:32 год. 24 травня 2019, ОСОБА_3 витягнув із кишені власної куртки упаковку від зазначених парфумів і поклав її на те місце, звідки попередньо взяв, залишивши при цьому флакон із парфумами «Саrrеrа Donna», об`ємом 40 мл., що належать ТОВ «ДЦ Україна» у кишені власної куртки. Після цього ОСОБА_3 , не маючи наміру розплачуватись за флакон із жіночими парфумами «Саrrеrа Donna», об`ємом 40 мл., які знаходились у кишені його куртки, вийшов з магазину «Watsons», що у приміщенні Центрального універмагу міста на бульварі Шевченка, 12, в м. Тернополі та попрямував до виходу із будівлі. Із викраденим майном ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину - приміщення Центрального універмагу міста на бульварі Шевченка, 12 в м. Тернополі, чим завдав ТОВ «ДЦ Україна», матеріальну шкоду на суму 291,4 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

29 липня 2019 року між представником потерпілої сторони ТОВ «ДЦ Україна» - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаявся.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положення ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , який просить суд затвердити угоду про примирення, а також позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди та представника потерпілого ОСОБА_3 , який повністю підтримує укладену угоду про примирення, матеріальних претензій не має, що викладено ним у поданій заяві, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 29.07.2019 року, укладену між представником потерпілого ТОВ «ДЦ Україна» - ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_3 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, зважаючи на добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджений сторонами більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції частини 2 статті 185 КК України на підставі ст. 69 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

У кримінальному провадженні згідно постанови слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 20.07.2019р. визнано речовим доказом: оглянутий 20.07.2019р. DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження від 24.04.2019р., що знаходиться на приміщенні магазину «Watsons», що по бульвару Шевченка,12, у м. Тернопіль, який слід залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

У справі наявні судові витрати, які складаються із витрат на проведення судової товарознавчої експертизи від 20.06.2019р. №6.1-714/19 в сумі 628,04 грн., які слід стягнути із обвинуваченого в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 29 липня 2019 року між представником потерпілої сторони ТОВ «ДЦ Україна» - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речовий доказ: оглянутий 20.07.2019р. DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження від 24.04.2019р., що знаходиться на приміщенні магазину «Watsons», що по бульвару Шевченка, 12 у м. Тернопіль, після набрання вироком законної сили, залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0001695 від 07 червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 20.06.2019р. №6.1-714/19 в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп., в користь держави після вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1