Провадження №1-кс/756/2949/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2019 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:
13.09.2019 до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Як убачається з матеріалів скарги, скаржник просить визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та зобов`язати вищевказаного слідчого повернути тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Nissan», модель «Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який було вилучено під час огляду місця події 05.09.2019.
У судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, при цьому подав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності та задовольнити скаргу з тих підстав, що у ній викладені.

Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явились, при цьому подали до суду заяви про розгляд скарги у їх відсутність. У заяві слідчий ОСОБА_4 зазначив, що арешт на автомобіль «Nissan», модель «Almera», д.н.з. НОМЕР_1 не накладався.

Дослідивши матеріали скарги та документи додані в її обґрунтування, слідчий суддя встановив наступне.
Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 0006563 від 06.09.2019) 05.09.2019 в ході огляду місця події за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 26-В у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено автомобіль «Nissan», модель «Almera», д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку із підозрою на зміну ідентифікаційного номеру на кузові автомобіля.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі"АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчий суддя враховує, що станом на 01.10.2019 по даному кримінальному провадженні прокурор, або слідчий за погодженням з прокурором не звертались з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Зокрема, слідчий у заяві підтвердив, що арешт майна на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «Nissan», модель «Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , не накладався.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 167, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, а саме вилучений під час огляду місця події 05.09.2019 за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 26-В, автомобіль «Nissan», модель «Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1