Справа № 201/1287/19
Провадження № 1кп/201/535/2019
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001634 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з неповна вищою освітою, працює неофіційно, не одруженого, має неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 14.03.2002 р. Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309,70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 07.04.2003 р. Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; звільнився 24.03.2005 постановою Солонянського районного суду від 17.03.2005 року умовно-достроково, невідбутий строк: 10 місяців 14 днів;

- 20.03.2007 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 10.06.2008 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 08.07.2008 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309,70 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі; звільнився 25.09.2010 р. постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2010 р. умовно-достроко, невідбутий строк - 10 місяців 19 днів;

- 29.05.2012 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 14.08.2012 р. ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області скасовано вирок 29.05.2012 р. та направлено на новий розгляд;

- 02.02.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області до ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 12.11.2012 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263, 70,71 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі; звільнився постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2014 року умовно-достроково; невідбутий строк- 8 місяців 11 днів;

- 26.11.2015 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 395, ст.70 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі; звільнився 05.10.2017 року за відбуттям покарання;

- 12.08.2015 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

03.07.2018 року близько 13 годин 13 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 12, в під`їзді № 1 побачив на стіні відчинений ящик, в якому пролягала кабельна продукція та яку ОСОБА_3 визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, яке зберігається всередині зазначеного ящику, а саме кабельної продукції.

Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за допомогою ножа, наявного в останнього, обрізав 24 метра кабелю марки ТПП 10х2х0,4 загальною вартістю 409,20 грн., який виявив в під`їзді та який належить ПАТ «Укртелеком» та розділивши обрізаний кабель на 12 фрагментів, помістив їх в рюкзак, який був заздалегідь приготовлений для виносу викраденого майна.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, взяв рюкзак з викраденим майном, а саме кабелем та направився до виходу з під`їзду щоб залишити місце вчинення злочину, однак був помічений та затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий з викраденим майном працівниками поліції в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, а саме, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, надав пояснення, які підтверджують фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру на вчинення крадіжки та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, які не залежали від волі обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, проходить реабілітацію в реабілітаційному центрі «Альфа мост».

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, висновку досудової доповіді складеної Соборним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області,суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарань не здатні забезпечити свою виховну функцію, а саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних його їх обставинам, даним про особу обвинуваченого та встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

Вирішуючи заявлений Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 409 грн. 20 коп. суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин та повним визнанням вини обвинуваченим, позовні вимоги мають бути задоволені на підставі ст. 1166 ЦК України в межах матеріальної шкоди, яка встановлена судом у сумі 409 грн. 20 коп.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки чотири місяці.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 409 гривень 20 копійок.

Речові докази рюкзак фіолетового кольору - повернути ОСОБА_3 .

Речовий доказ 12 фрагментів кабелю, ніж чорного кольору - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 286 гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1