Провадження № 1-кп/643/811/19
Справа № 643/856/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007021 від 15.12.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово засудженого : 1) 17.05.2006 року Алчевським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, 2) 23.08.2006 року Перевальським міським судом Луганської області за ст. 297 КК України до 3 років позбавлення волі , 3) 30.06.2010 року Перевальським міським судом Луганської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 4) 28.12.2011 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, згідно ст. 70 ч.4 КК України приєднано покарання по вироку Перевальського міського суду Луганської області від 30.06.2010 року остаточно 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 4) 29.03.2019 року Київським райсудом м.Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ст.75 КК України , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 14.12.2018 року, близько 23 години 00 хвилин, знаходячись у приміщенні більярдного клубу розташованного у кафе «Lion» за адресою: м. Харків, вул. Бучми 1а, разом з малознайомими чоловіками серед яких був потерпілий ОСОБА_5 , побачивши, що на столі, розташованого поряд з більярдним столом № 3, знаходиться мобільний телефон «ІрhoneХ», який поклав потерпілий ОСОБА_5 на час гри партії у більярд, діючи умисно, повторно, за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, завідомо знаючи, що вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_5 та скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся грою партії більярду, шляхом вільного доступу з вищевказаного столу таємно викрав мобільний телефон ТМ «Аррlе» моделі ІРhопе X, sрасе gгау, 256 gb, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи № 28729 від 21.12.2018 року - 28 740, 18 грн. Після чого, ОСОБА_4 поклав викрадений мобільний телефон до кишені куртки та зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 згідно судово-товарознавчої експертизи № 28729 від 21.12.2018 року матеріальну шкоду у розмірі 28 740, 18 грн, яку в ході досудового розслідування відшкодовано, а саме майно повернуто потерпілому ОСОБА_5 .
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.
Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України - є тяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та обтяжує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено .

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий , останній раз 29.03.2019 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України, не працює, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що обтяжує покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі на строк три роки.
Однак суд вважає, що ОСОБА_4 не потребує ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

За правовим висновком Верховного Суду від 27 березня 2018 року в провадженні № 51-717км18 щодо застосування ч.4 ст.70 КК України, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований злочин до постановлення 29.03.2019 року вироку Київським районним судом м.Харкова, яким його звільнено від відбування покарання з випробуванням, а тому вказаний вирок слід виконувати самостійно.
Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування - підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 3 (три) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В силу ч.4 ст.70 КК України , вирок Київського районного суду м.Харкова від 29.03.2019 року виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 858 (вісімсот пя`тдесят вісім ) грн. на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 28729 від 21.12.2018 р.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: