УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2019 Справа №607/19558/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в місті Тернополі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням у межах кримінального провадження № 0000181 від 18.01.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, в якому просить скасувати арешт з грошових коштів в розмірі 5500 Євро, вилучених 01.12.2016 р. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_7 від 05.12.2016 р. у справі № 607/5260/16-к, провадження № 1-кс/607/5627/2016. Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 повернути належні ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 5500 Євро.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що в провадженні СУ ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000181 від 18.01.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України відносно ОСОБА_6 .

Процесуальне керівництво здійснюють прокурори прокуратури Тернопільської області.

30.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Тернопільського міскрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_8 (справа № 607/5260/16-к, провадження № 1-кс/607/5271/2016) було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 .

На виконання зазначеної ухвали суду 01.12.2016 р. було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , під час чого було вилучено в тому числі грошові кошти в розмірі 5500 Євро.

Під час обшуку ОСОБА_6 відразу ж повідомив слідчому про те, що зазначені грошові кошти йому не належать. Зазначені грошові кошти йому передала на зберігання його матір - ОСОБА_9 , а належать вони ОСОБА_5 , який є його рідним дядьком. Грошові кошти призначалися для придбання ОСОБА_5 протезів, оскільки він не має обох ніг.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міскрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_7 від 05.12.2016 р. у справі №607/5260/16-к, провадження №1-кс/606/5627/2016 вищезазначені грошові кошти були арештовані.

З приводу приналежності ОСОБА_5 зазначених грошей зазначає наступне.

У ОСОБА_5 були певні заощадження, які він за період часу з 1987 р. по 2014 рік заробив під час роботи, в т.ч. за кордоном (неодноразово їздив до Москви, Польщі, та ін.), де займався будівництвом яхт, ремонтом, будівництвом, торгівлею, що приносило на той час йому гарні статки.

Внаслідок вчиненого стосовно ОСОБА_5 злочину в жовтні 2014 року, він отримав політравму, внаслідок якої в нього ампутовано обидві ноги, що призвело до настання 1-ї групи інвалідності довічно, він має потребу в постійному сторонньому догляді, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації за індивідуальною реабілітаційною програмою. Крім того, в нього в грудні 2016 року відбувся інсульт, з частковим паралічем руки та ноги.

У зв`язку із чим, ОСОБА_5 постійно проходить лікування в медичних закладах, та потребує щорічне забезпечення протезами обох ніг. Але нажаль у нас в Україні протезування інвалідів перебуває на дуже низькому технічному рівні, а відтак протези, які ОСОБА_5 надають за державний кошт йому не підходять.

Тому, приблизно в жовтні 2016 р. ОСОБА_5 вирішив звернутися до спеціалістів протезистів в Києві. До цього ОСОБА_5 просив ОСОБА_6 (його племінника) та всіх інших знайомих відшукати гарну клініку. Приблизно в листопаді 2016 р. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 поїхали в Київ та там відвідали декілька клінік. Для придбання протезів йому необхідно було мати приблизно 150 000 - 180 000 грн. В ОСОБА_5 були заощаджені 5 500 Євро, які він взяв із собою. Але поїздивши по клініках було зрозуміло, що це все не так просто. В багатьох клініках була черга та сказали, що необхідно чекати не менше місяця. Оскільки для ОСОБА_5 приїзд в Київ є дуже тяжким, так і в принципі подальша його особиста участь була не потрібна (було достатнім наявність медичної документації та зняття замірів), він вирішив залишити ОСОБА_11 грошові кошти на зберігання, щоб в подальшому при наявності протезів він міг оперативно поїхати в клініку та оплатити їх вартість. І це могло бути в будь-який день, тому ОСОБА_5 не мав би можливості особисто приїхати чи якимось чином передавати такі великі кошти. Тому, за проханням ОСОБА_12 , його сестра ОСОБА_9 передала своєму сину ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 5 500 Євро.

В подальшому ОСОБА_5 стало відомо, що зазначені грошові кошти, які перебували на зберіганні у ОСОБА_6 були вилучені під час обшуку в нього вдома в грудні 2016 року, та в подальшому заарештовані. Проте ці кошти належать ОСОБА_5 особисто на праві власності, яке згідно до Конституції України є непорушним.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Проте за переконанням ОСОБА_5 підстав для арешту належних йому грошових коштів не було, оскільки з урахуванням положень ст. 170 КПК України, він не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою особою, ані не є особою, яка в силу закону мала б нести цивільно-правову відповідальність за гр. ОСОБА_6 (стосовно якого слідчими в межах кримінального провадження № 0000181 від 18.01.2016 р. здійснює процесуальні та слідчі дії).

19.12.2018 р. його та ОСОБА_9 , ОСОБА_14 було допито слідчими, під час чого було підтверджено вищезазначені обставини.

Відповідно до приписів ст. 174 КПК України власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна.

Арешт майна може бути скасований ухвалою слідчого судді за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160- 166, 170-174 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для продовження існування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Слід звернути особливу увагу суду на ту обставину, що ОСОБА_5 є потерпілим у кримінальному провадженні № 000079 від 01.02.2019р., яке відкрите за ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння ТОВ «Хелікс Кепитал Україна» належними йому грошовими коштами в розмірі 1000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_5 втратив належні йому грошові кошти як внаслідок протиправних дій шахраїв, так і з боку правоохоронців, які зазначені грошові кошти безпідставно вилучили та не повертають власнику.

На підставі викладеного, просить скасувати арешт.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив скасувати арешт на вказане у клопотанні майно.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні відносно заявленого клопотання про скасування арешту заперечив.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчому судді не було представлено належних доказів про те, що кошти, арешт на які просить скасувати заявник, та які були вилучені під час проведення обшуку у ОСОБА_6 , належать саме ОСОБА_15 .

Враховуючи вищенаведене та те, що ОСОБА_5 у клопотанні не доведено, що потреба у застосуванні накладеного арешту відпала або арешт накладено необґрунтовано, а також не доведено, що вказані речі належать саме ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1