КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3767/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС десятого СВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме на ноутбук чорного кольору HP Compaq Presario CQ57 s/n 00192-186-619-798 Prodact key: HXMGH-DJ6X6-8VXPK-6JGP2-B9QBL, мобільний телефон білого кольору iphone 5 imei: НОМЕР_1 , блокнот помаранчевого кольору, блокнот синього кольору, які були вилучені 21.05.2019 року в ході проведення обшуку житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про невідповідність арештованого майна вимогам ст.ст. 98, 167 КПК України та невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, через відсутність посилань на докази. Стверджує, що у даному кримінальному провадженні жодній особі у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено. Додає, що ухвалою слідчого судді про обшук не надано права на вилучення мобільних телефонів та комп`ютерної техніки.

Також адвокат зазначає про відсутність доказів причетності ОСОБА_7 до злочину, який розслідується органом досудового розслідування. Вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, ухвалена з грубим порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні десятого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000064, відомості про яке 09.06.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України.

27.05.2019 старший слідчий з ОВС десятого СВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на ноутбук чорного кольору HP Compaq Presario CQ57 s/n 00192-186-619-798 Prodact key: HXMGH-DJ6X6-8VXPK-6JGP2-B9QBL, мобільний телефон білого кольору iphone 5 imei: НОМЕР_1 , блокнот помаранчевого кольору, блокнот синього кольору, які були вилучені 21.05.2019 року в ході проведення обшуку житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року задоволено.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді про доведеність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Представленими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що десятим СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0000064, відповідно до фабули якого, службові особи ТОВ «Ольміра» () директором якого являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сприянням невстановлених осіб на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 при взаємодії з підконтрольними вказаним невстановленим особам підприємствами ТОВ «Торговий дім - Італкераміка» (код за ), ТОВ «Пріам Корпорейшн» (), ПП «Марина-1» (), TOB «Союз-Торг-2005» (), ТОВ «Гео Трейдінг» (), ТОВ «Фіш-Маркетинг» (), та з фізичними особами за період з 01.01.2015р. по 31.08.2016 р., в порушення норм податкового законодавства занизили податкові зобов`язання з ПДВ на суму 1 620 020 грн. та податок на прибуток на суму 1 458 018 грн. Крім того у період з 01.11.2015 по 30.11.2015 при здійсненні фінансово-господарських операцій з підприємствами, які мають ознаки фіктивності: ТОВ «Тренд Консалт» (), ТОВ «Бакто Груп» (), умисно ухилились від сплати податку на прибуток у сумі 630,330 тис. грн. та податку на додану вартість у сумі 481,276 тис. грн. Таким чином службові особи ТОВ «Ольміра» діючи у період 2015 - 2016 років умисно ухилились від сплати податків на загальну суму 4 189 644 грн.

Так, в обґрунтування підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, прокурором до клопотання додано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанову про призначення групи слідчих від 20.05.2019, постанову про призначення групи прокурорів від 19.09.2018, постанову про визнання предметів та документів речовими доказами та залучення їх до матеріалів кримінального провадження від 22.05.2019, ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2019, протокол обшуку від 21.05.2019.

Наведені документи, на переконання ініціатора клопотання, містять факти та обставини, які дають підстави для висновку про факт вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України, проте з таким висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки долучені до клопотання слідчого матеріали не містять фактів тих обставин, на які послався ініціатор клопотання, а є документами про вчинення певних процесуальних дій.

Під час апеляційного розгляду прокурором також не було надано доказів обставин викладених у клопотанні.

Крім того, визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведених порушень КПК України, є передчасними, а тому не заслуговують на увагу у даному судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ініціатором клопотання не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а тому положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, не допускають у цьому випадку застосування таких заходів. Проте слідчий суддя на це уваги не звернув та постановив рішення про арешт майна, яке підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС десятого СВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, вилучене 21.05.2019 року в ході проведення обшуку житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС десятого СВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про арешт майна, яке було вилучене 21.05.2019 року в ході проведення обшуку житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4