Справа №560/1216/19
У Х В А Л А
судового засідання

06 листопада 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000355 від 17 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:
20 серпня 2019 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000355 від 17 липня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України із затвердженим 19 серпня 2019 року обвинувальним актом.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який закінчується 11 листопада 2019 року. В обгрунтування клопотання прокурор вказує на те, що 19 липня 2019 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України. Крім того, 30 липня 2019 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, а 19 серпня 2019 року обвинувальний акт направлено до суду. В обгрунтування необхідності продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Kримінального процесуального кодексу України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності на аналогічні кримінальні правопорушення, перебував у місцях позбавлення волі (12 липня 2019 року звільнений з Катеринівської ВК №46).

А тому, прокурор вважає, що у разі зміни обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що вищевказані ризики на даний час не зменшилися, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовждення тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувальною акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Дубрвоицького районного суду Рівненської області ОСОБА_6 від 19 липня 2019 року, обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року, ОСОБА_5 було продовжено строк тримання під вартою до 11 листопада 2019 року.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів. Даних, які б свідчили про незадовільний стан його здоров`я та необхідність проведення лікування не встановлено. Даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а також суд приймає до уваги обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, суд враховує загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою у таких випадках, які викладено у правовій позиції ЄСПЛ рішенні у справі "Харченко проти України" згідно якої розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись у кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливість аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги над особистістю.

Крім того пункт 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції" передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Тому вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що продовження тримання під вартою в даному випадку може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

При розгляді судом клопотання прокурора, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", де закріплено, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

У справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що прокурором у повній мірі доведено те, що з часу обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилась. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення необхідного результату, так, як ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості та тяжкого кримінального правопорушення, а у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, обвинувачений отримає можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою визначається в днях та не може перевищувати 60 днів.

Крім того, 31 жовтня 2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про витребування довідки про стан здоров`я та захворювань, що знаходиться в Рівненській міській медичній частині.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Обвинувачений та його захисник клопотання підтримали.

Частиною 3 статті 93 Кримінального процесуального кодексу України, встановлено, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно частини 2 статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, виходячи із засад законності, змагальності сторін та свободу у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вважає за необхідне задовольнити клопотання про витребування зазначених в клопотанні доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 93, 176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до закінчення судового розгляду даного кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 05 січня 2020 року.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати від Рівненської міської медичної частини (м. Рівне, вул. Дворецька, 116) наступні документи:

- довідку про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- медичну картку на ім`я обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.
Ухвала в частині витребування доказів оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1