Справа № 466/9410/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0003743 від 01.11.2019 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярчівці Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 01 листопада 2019 року близько 15.30 год., перебуваючи на вул. Г. Мазепи, 11-а в м. Львові, з метою протиправного збагачення та з корисливим мотивом, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та вирвав з його рук чоловічу сумку чорного кольору, в якій знаходилися документи та гроші. З викраденим майном обвинувачений намагався втекти, однак неподалік був затриманий працівником поліції, відтак викраденим майном не розпорядився з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 01 листопада 2019 року близько 15.30 год. він проходив по вул. Г. Мазепи в м. Львові. Він побачив потерпілого, який сидів на лавці, та який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він вирішив викрасти у потерпілого чоловічу сумку, підійшов до нього, вирвав сумку з рук та з місця вчинення злочину почав втікати. Однак, майже відразу був затриманий працівником поліції та викраденим майном не розпорядився. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини його винуватість у вчиненні даного злочину повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003743.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, так як своїм умисними діями він вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, виключно позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу правопорушника, його критичне ставлення до вчиненого ним злочину та щире каяття, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, та його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КПК України.

Речові докази у справі, які передані потерпілому ОСОБА_5 залишити у потерпілого; речові докази, які передані обвинуваченому залишити ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він потягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід домашній арешт залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази у справі, барсетку чорного кольору, гаманець чорного кольору, документи на імя ОСОБА_5 , пенсійну картку "Ощадбанк", які передані потерпілому залишити у потерпілого ОСОБА_5 ; речові докази у справі - мобільний телефон Самсунг, грошові кошти в сумі 381 грн., годинник "Амфібія", дві сім-картки операторів "Лайф" та "Кмївстар", які передані обвинуваченому залишити ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1