Справа № 761/4867/19
Провадження №1-кп/761/1658/2019
В И Р О К
іменем України
28 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, внесено до ЄРДР за № 0000054 від 14.03.2018,

секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Так, згідно ст. 56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

Ст. 57 Господарського кодексу України передбачено, що установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Ст. 88 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.

Ст. 89 Господарського кодексу України передбачено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.

Згідно ст. 81 Цивільного Кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Ст. 87 Цивільного кодексу України встановлено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

Ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» №1576-ХІІ від 19.09.1991 визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до ст. 24 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» №755- IV від 15.05.2003 (зі змінами та доповненнями) для проведення державної реєстрації юридичної особи, засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи, до якої може бути подана як додаток заява щодо обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;

-примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом;

-два примірники установчих документів;

-документ, що засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи;

-інформацію з документами, що підтверджують структуру власності засновників - юридичних осіб, яка дає змогу встановити фізичних осіб - власників істотної участі цих юридичних осіб.

У разі утворення юридичної особи на підставі модельного статуту в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи проставляється відповідна відмітка з посиланням на типовий установчий документ.

Ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що суб`єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом. Засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом. Заявник несе відповідальність за відповідність копій документів в електронній формі оригіналам таких документів у паперовій формі.

ОСОБА_2 , перебуваючи наприкінці грудня 2017 року у денний час доби поблизу станції метро «Університет» у Шевченківському районі м. Києва, діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій, діючи у порушення вимог вищенаведених нормативних актів, за грошову винагороду погодилась на пропозицію невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_5 », внести у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості та подати їх державному реєстратору.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, та подання їх державному реєстратору, ОСОБА_2 , перебуваючи біля станції метро «Університет» у Шевченківському районі м. Києва у той же день надала останньому свій паспорт громадянина України та ідентифікаційний код платника податку, необхідні для складання документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи - ТОВ «Віліус Трейд» ().

З метою подальшої реалізації злочинного умислу ОСОБА_2 , через декілька днів, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена перебуваючи поблизу станції метро «Університет» у Шевченківському районі м. Києва, отримала від даної особи попередньо складені за невстановлених обставин у встановленій законом формі проекти установчих та реєстраційних документів про придбання нею суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «Віліус Трейд» (), які містили завідомо неправдиві відомості про мету і предмет діяльності підприємства, його місцезнаходження, розмір майнового внеску та статутного капіталу товариства, а саме:

- Протокол № 25-01/18 Загальних зборів учасників ТОВ «Віліус Трейд» () від 25.01.2018 року, який містив неправдиві відомості щодо призначення ОСОБА_2 директором ТОВ «Віліус Трейд» ():

- Довіреність від 26.01.2018 року, яка містила неправдиві відомості про те, що ОСОБА_2 значиться директором ТОВ «Віліус Трейд» (). Усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків службової особи та засновника підприємства, а також підприємницької діяльності у -цілому, не маючи наміру здійснювати таку діяльність від імені ТОВ «Віліус Трейд», достовірно розуміючи, що надані їй на підпис проекти установчих та реєстраційних документів ТОВ «Віліус Трейд» містять завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_2 , продовжуючи реалізацію злочинних намірів, діючи з корисливих мотивів, засвідчила їх своїми підписами, виконавши їх кульковою ручкою у:

- Протоколі № 25-01/18 Загальних зборів учасників ТОВ «Віліус Трейд» () від 25.01.2018 року в графі « ОСОБА_2 »; наділивши їх таким чином необхідними реквізитами офіційних документів, тобто вчинила їх підроблення.

Після підписання вищезазначених документів ОСОБА_2 , передала в цей же час, в цьому ж місці, невстановленій особі на ім`я « ОСОБА_5 » вказані документи.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в цей же день в цьому ж місці, з метою подання документів, які містять завідомо неправдиві відомості державному реєстратору, ОСОБА_2 , видала офіційний документ - довіреність від 26.01.2018 року, у яку внесла завідомо неправдиві відомості про те, що вона є директором ТОВ «Віліус Трейд». Вказаною довіреністю ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_6 бути представником ОСОБА_2 зокрема у відділах державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та Київській області, поставивши у вказаному документі у графі «підпис» підпис від свого імені, завіривши таким чином своїм підписом завідомо неправдиві відомості, які містяться у вказаному документі та надавши повноваження третій особі на подання документів, які містять завідомо неправдиві відомості державному реєстратору, таким чином вчинила всі необхідні дії необхідні для внесення змін до реєстраційних даних ТОВ «Віліус Трейд».

26.01.2018 на підставі підписаних ОСОБА_2 документів, зареєстровано факт придбання нею ТОВ «Віліус Трейд» () у відділі з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Незважаючи на те, що ТОВ «Віліус Трейд» зареєстроване в державних органах влади як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа, ОСОБА_2 взяла участь у його придбанні не з метою здійснення підприємницької діяльності, як передбачено статутом, а з метою отримання грошової винагороди завнесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями, які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205-1 КК України

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 , допитана у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вину, по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.1 ст. 205-1 КК України визнала повністю, щиро розкаялась.

Обвинувачена ОСОБА_2 , в судовому засіданні надала показання, що дійсно, вона в указані в обвинувальному акті дні та час внесла завідомо неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, доведена і вона повинна нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченої ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченої, що вона визнала свою вину, щиро розкаялась, раніше не судима. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення покарання у вигляді штрафу.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченої.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України та призначити їй за цією статтею покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати, понесені на проведення експертизи, у розмірі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні, в дохід держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7