У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2019 Справа №607/14702/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у м. Тернополі клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ :
Старший слідчий слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000003 від 18 червня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України із клопотанням про накладення решту на на документи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , а саме: довідку №9/37 від 31.03.2015 на 1-му аркуші та посвідчення №0196 на одному аркуші, добровільно видані ОСОБА_5 .
В судове засідання слідчий не з`явився, однак його неявка у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних мотивів.

Як вбачається із клопотання, 18 червня 2019 року на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 17 червня 2019 року до ЄРДР внесено відомості за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та розпочато досудове розслідування.
Відповідно до зазначеної вище заяви громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом лютого-липня 2015 року брав участь у структурному підрозділі терористичної організації «ЛНР» - окремому козачому батальйоні імені « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який незаконно діє на окупованій території Луганської області.
Будучи учасником структурного підрозділу терористичної організації «ЛНР», ОСОБА_5 протягом лютого - березня 2015 року в окупованому терористами м. Алчевську проходив навчання, де вивчив прийоми рукопашного бою, правила поводження зі стрілецькою зброєю та отримав навики стрільби з неї.
З середини березня 2015 року, ОСОБА_5 разом з іншими учасниками терористичної організації передислокувалися у село Вергулівка Перевальського району Луганської області, де отримав форму військового зразка та автоматичну вогнепальну зброю АК-74 із боєприпасами.
Так, протягом березня квітня 2015 року ОСОБА_5 , як учасник терористичної організації ЛНР, ніс службу на блокпості, що на перехресті доріг населених пунктів Вергулівка Комісарівка (напрямок дороги в сторону м.Дебальцево), де здійснював паспортний контроль автомобілів та пішоходів.
З квітня по травень 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи у складі окремого козачого батальйону імені « ІНФОРМАЦІЯ_2 », передислокувався у м. Первомайськ, де разом з іншими учасниками терористичної організації облаштовував укріплення та фортифікаційні споруди, з метою чинення опору військовослужбовцям Збройних Сил України.
Протягом травня липня 2015 року ОСОБА_5 як учасник терористичної організації «ЛНР», на посаді зв`язківця, забезпечував зв'язок між блокпостами, де дислокувалися бойовики терористичної організації «ЛНР».
У липні 2015 року, ОСОБА_5 вийшов зі складу структурного підрозділу терористичної організації «ЛНР» - окремого козачого батальйону імені « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та повернувся на контрольовану територію України.
При цьому, на підтвердження відомостей зазначених у заяві, ОСОБА_5 добровільно надав органу досудового розслідування документи, власником яких він є: довідку №9/37 від 31.03.2015 та посвідчення №0196, які підтверджують його участь у структурному підрозділі терористичної організації «ЛНР».
Під час огляду зазначених документів встановлено, що вони містять відомості, які підтверджують факт участі ОСОБА_5 у терористичній організації «ЛНР» та мають значення речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

За таких обставин, враховуючи те, що добровільно видані ОСОБА_5 довідка №9/37 від 31.03.2015 та посвідчення №0196 містять відомості, які підтверджують факт участі ОСОБА_5 у терористичній організації «ЛНР» та мають значення речових доказів у кримінальному провадженні приходжу до переконання, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, наклавши арешт на вказані документи з метою забезпечення їх збереження.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000003 від 18 червня 2019 року на документи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , а саме: довідку №9/37 від 31.03.2015 на 1-му аркуші та посвідчення №0196 на одному аркуші.
Ухвала про арешт майна виконується негайно старшоим слідчим слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 .

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1