Справа № 461/1851/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/267/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2019 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Галицького ВПГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 та накладено арешт на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,6 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103). Встановлено заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного майна, в тому числі вчинення державної реєстрації прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі прав.
В апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: 23.08.2017 державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_12 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 54573444 за виконавчим листом № 442/513/17, виданим 24.03.2017. 07.12.2017 державним виконавцем при примусовому виконанні вищезгаданого виконавчого листа винесена постанова про арешт майна боржника. Даною постановою накладено арешт на все майно, належне йому як боржнику. 07.12.2017 у виконавчому провадженні № 54573444 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. На підтвердження оплати заборгованості по виконавчому провадженні ВП № 54573444 він надав до виконавчої служби квитанцію № 0.0..1 та довідку ПАТ «Приватбанк» від 02.01.2019 про те, що жодної заборгованості у нього перед ПАТ «Приватбанк» немає. Станом на 24.01.2019 боржником виконані усі зобов`язання перед стягувачем та в повному обсязі сплачено виконавчий збір по виконавчому провадженні № 54573444, однак в порушення норм чинного законодавства України по даному виконавчому провадженню не знято арешт з майна, належного йому як боржнику на праві власності, з мотивів технічної неможливості виконати таку дію у виконавчому провадженні, яке закінчено поверненням виконавчого документа стягувачу. Дані про арешт всього майна, які все ще перебувають в електронних реєстрах, не забезпечують жодного його боргового зобов`язання у зв`язку із відсутністю таких після сплати ним всіх необхідних платежів. Разом з тим, він подав до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позов про зняття арешту з майна. Вважає ухвалу слідчого судді неправомірною, такою, що винесена передчасно, без будь-яких належних підстав та наведених слідством доказів необхідності арешту майна, такою, що порушує його права як законного власника майна, що набуте ним у встановленому законодавством порядку. Ухвала слідчого судді від 15 березня 2019 року не була вручена йому особисто ні в суді, ні поштовим відправленням, про її наявність він дізнався випадково зі слів нотаріуса ОСОБА_13 , коли прибув до неї, щоб дізнатися, у зв`язку із чим вона не зареєструвала в реєстрі право власності на майно. В подальшому, його представник подав клопотання до суду й 02.04.2019 наручно отримав копію ухвали.
При апеляційному розгляді адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви просять її задоволити.
Прокурор апеляційну скаргу заперечив, просить судове рішення залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прокурора, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
При постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду, а викладені в ухвалі висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користуванням майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотання слідчого про арешт майна зазначено, що у провадженні СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001197 від 13.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Досудове розслідування розпочато за заявою представника ПП «СТО - ВП» ОСОБА_14 , згідно з якою вказане підприємство внаслідок протиправних дій приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за можливої змови із Управлінням комунальної власності, земельних відносин та архітектури Бориславської міської ради та ОСОБА_10 позбавлене можливості приватизувати нежитлову будівлю комунальної власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що нежитлову будівлю комунальної власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами електронних торгів від 20.12.2018, участь у яких серед інших учасників брали ОСОБА_10 та ПП «СТО - ВП», продано переможцю аукціону, який запропонував найвищу ціну, а саме ОСОБА_10 . У подальшому у відповідності до вимог чинного законодавства із Управлінням комунальної власності, земельних відносин та архітектури Бориславської міської ради (продавець) та ОСОБА_10 (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 18.01.2019, який посвідчено приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_13 . Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, на даний час проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на забезпечення прийняття законного рішення та з метою встановлення особи, якій буде повідомлено про підозру, а вчинення будь-яких дій, зокрема, подальше відчуження нежитлової будівлі комунальної власності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,6 м.кв., перешкодить кримінальному провадженню, а тому з урахуванням даних, уже здобутих досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, існує обґрунтована доцільність накладення на таке майно арешту у виді заборони на розпорядження, користування таким майном, у тому числі шляхом вчинення будь-яких дій, пов`язаних з переходом права власності.

Однак з клопотання слідчого залишаються незрозумілими підстави і мета відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, не наведено конкретних фактів і доказів, що свідчать про право володіння, користування чи розпорядження підозрюваним чи третіми особами цим майном; із змісту клопотання залишається незрозумілим, яким критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідає визначене у клопотанні слідчого майно, на яке він просить накласти арешт, та яким чином це майно має відношення до кримінального провадження.
Вказані обставини не були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання про арешт майна й призвели до ухвалення незаконного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 170, ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,6 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103) немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді як така, що постановлена з порушенням вимог закону, підлягає скасуванню, а у клопотанні слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 березня 2019 року про накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного майна, в тому числі вчинення державної реєстрації прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інших дій, що здійснюються в Державному реєстрі прав, скасувати.
У клопотанні слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 про накладення арешту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 329,6 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103) із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаного майна відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4