Справа № 632/833/19
провадження №1-кс/632/290/19
УХВАЛА
30 травня 2019 р.

м. Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власників транспортних засобів адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000327 від 29.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2019р. до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене із прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000327 від 29.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділення Первомайського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000327 від 29.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.05.2019 близько 18.00 годин невстановлена особа, без законних на те підстав, знаходячись в піщаному кар`єрі, розташованому на території Єфремівської сільської ради Харківської області, незаконно видобувала пісок, в результаті чого державі завдано збитки. Сума завданих збитків встановлюється.

28.05.2019 проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано, що на території Єфремівської сільської ради, на відстані близько 3 км, в бік розташування сел.Охоче Нововодолажського району Харківської області мається заглиблення в рельєфі місцевості, в якому мається розсипчастий грунт, кольором від світло - жовтого до коричневого, ззовні схожий на пісок, який згідно постанови КМУ від 12.12.1994 №827 відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення. В цьому ж місці виявлено шість одиниць техніки, а саме чотири вантажних автомобілі марки «ЗИЛ» модель ММ3 554, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , право власності на перші три автомобілі, згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, зареєстроване за ТОВ «АПК Більшовик», яке на даний час являється ТОВ «Агро ЮА», право власності на четвертий автомобіль зареєстроване за ОСОБА_6 .

Два трактори марки «ХТЗ» модель 34 56, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «ХТЗ» модель 34 50Г, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , без реєстраційних документів, право власності на трактори, зареєстроване за ТОВ «АПК Більшовик», яке на даний час являється ТОВ «Агро ЮА».

Протоколом огляду місця події від 28.05.2019 року вилучено: чотири вантажні автомобілі марки «ЗИЛ» модель ММ3 554, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в кузовах кожного з них знаходились залишки сипучої речовини світло - жовтого кольору, ззовні схожа на пісок, трактори марки «ХТЗ» модель 34 56, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «ХТЗ» модель 34 50Г, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , без реєстраційних документів. На ковшах тракторів також маються залишки ґрунту, світло - жовтого кольору, ззовні схожого на пісок. З кузова кожного автомобіля та з звісу ґрунту відібрано зразки для подальшого дослідження та порівняння в спеціалізованих установах. Всі зразки поміщено до різних пакетів, які опечатані, доступ до них обмежено. Таким чином вилучено зразки ґрунту в п`яти різних пакетах.

Після проведення огляду, вказані транспортні засоби вилучені, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 на території ТОВ «Агро ЮА», кабіни опечатані, з метою обмеження користування транспортними засобами до вирішення питання про арешт вилученого майна.

Того ж дня, 28.05.2019 проведено огляд місця події на території с. Троїцьке Первомайського району Харківської області. В ході якого виявлено місце можливого відвантаження добутого ґрунту та зафіксовано 46 окремих куп сипучого ґрунту різного кольору від світло - жовтого до коричневого, ззовні схожого на пісок, в тому числі на грунт, виявлений при проведенні попереднього огляду місця події.

Опитані в ході проведення перевірки водії автомобілів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 трактористи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та директор ТОВ «Агро ЮА» за сумісництвом власник одного з виявлених автомобілів ОСОБА_6 , від надання свідчень відмовились в порядку, визначеному ст. 63 Конституції України.

Аналізуючи у сукупності зібрані данні, а саме встановлені фактичні дані, в ході проведення огляду місця події від 28.05.2019 на території Єфремівської сільської ради Первомайського району, де виявлено техніку ТОВ «Агро ЮА», відмову від надання показів водіїв, трактористів та директора ТОВ «Агро ЮА», слідчий дійшов висновку, що автомобілі та трактори могли бути задіяні для видобутку ґрунту на території Єфремівської сільської ради Первомайського району Харківської області, ззовні схожої на пісок, яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. І ст.98 КГІК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вантажні автомобілі марки «ЗИЛ» модель ММЗ 554, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , трактори марки «ХТЗ» модель Т І 56, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «ХТЗ» модель Т150Г, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 є доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З метою уникнення кримінальної відповідальності, особами можуть бути вжиті заходи щодо приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вантажних автомобілів марки «ЗИЛ» модель ММЗ 554, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , трактори марки «ХТЗ» модель ТІ 56, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «ХТЗ» модель Т150Г, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , на яких є залишки ґрунту ззовні схожі на пісок, що є основними доказами по кримінальному провадженню, унеможливить притягнення до відповідальності винних осіб та зведе нанівець завдання КК України.

Тому слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження цим майном.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти часткового задоволення клопотання в частині накладення арешту на зразки ґрунту, світло - жовтого кольору, ззовні схожого на пісок, які були тимчасово вилучені під час огляду місця події, з кузова кожного автомобіля та з звісу ґрунту. При цьому заперечував проти накладення арешту, вказуючи на те, що транспортні засоби не містять слідів скоєння злочину, взагалі відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 240 КК України, окрім того вказував на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, доходить наступного:

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що слідчим відділенням Первомайського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000327 від 29.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

28.05.2019 року протоколом огляду місця подій вилучено чотири вантажні автомобілі марки «ЗИЛ» модель ММ3 554, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в кузовах кожного з них знаходились залишки сипучої речовини світло - жовтого кольору, ззовні схожа на пісок, трактори марки «ХТЗ» модель 34 56, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «ХТЗ» модель 34 50Г, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , без реєстраційних документів. На ковшах тракторів також маються залишки ґрунту, світло - жовтого кольору, ззовні схожого на пісок. З кузова кожного автомобіля та з звісу ґрунту відібрано зразки для подальшого дослідження та порівняння в спеціалізованих установах. Всі зразки поміщено до різних пакетів, які опечатані, доступ до них обмежено. Таким чином вилучено зразки ґрунту в п`яти різних пакетах.

Після проведення огляду, вказані транспортні засоби вилучені, поміщені на відповідальне зберігання ОСОБА_6 на територію ТОВ «Агро ЮА», кабіни опечатані, з метою обмеження користування транспортними засобами до вирішення питання про арешт вилученого майна.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину…Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні обєкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що зазначені у клопотанні тимчасово вилучені під час огляду місця події 28 травня 2019 року п`ять пакетів зі зразками ґрунту з кузовів вантажних автомобілів та зваження ґрунту речі, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є необхідність у накладенні арешту на вищезазначене майно з метою його збереження, як речових доказів у кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання щодо накладення арешту на тимчасово вилучені транспортні засоби слідчий суддя виходить з наступного.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя враховує приписи, наведені у ч. 3 ст. 132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи людини, про який йдеться у клопотанні прокурора, слідчого; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертаються із клопотанням.

При цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У клопотанні не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування вказаних заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Серед всього іншого зазначено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути вказано підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Тобто, у клопотанні про арешт майна, слідчий повинен чітко вказати мету зазначену в законі та довести необхідність арешту саме з цією метою.

Як вбачається з наданого клопотання про арешт майна, слідчим поліції у клопотанні було зазначено як мету накладення арешту, це сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вантажні автомобілі марки «ЗИЛ» модель ММЗ 554, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , трактори марки «ХТЗ» модель Т І 56, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «ХТЗ» модель Т150Г, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 є доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З метою уникнення кримінальної відповідальності, особами можуть бути вжиті заходи щодо приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вантажних автомобілів марки «ЗИЛ» модель ММЗ 554, державні реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , трактори марки «ХТЗ» модель ТІ 56, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , «ХТЗ» модель Т150Г, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , на яких є залишки ґрунту ззовні схожі на пісок, що є основними доказами по кримінальному провадженню, унеможливить притягнення до відповідальності винних осіб та зведе нанівець завдання КК України.

При цьому, зазначені транспортні засоби тимчасово передані на відповідальне зберігання їх власнику та саме клопотання містить таку вимогу, тоді як відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Тобто, зазначені транспортні засоби передані власнику на відповідальне зберігання, як такі що не містять слідів кримінального правопорушення, при цьому метою накладення на них арешту є збереження речових доказів, що є протеріччам.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Обгрунтовуючи клопотання про необхідність накладення арешту на майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження, слідчим поліції зазначено, що внесено відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 240 КК України.

Частиною 2 статті 240 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

В судовому засіданні, адвокатом ОСОБА_4 представлено відповідь на адвокатський запит Державної служби геології та надр України Казенне підприємство «Південукргеологія», з якого вбачається, що за даними Харківської комплексної геологічної партії КП «Південукргеологія» покладів піску, які мають загальнодержавне значення, в межах земель Єфремівської сільської ради Первомайського району Харківської області не значиться.

Також, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Санкція ч. 2 ст. 240 КК України не містить додаткового покарання у виді конфіскації майна, а спеціальна конфіскація за цією нормою закону не застосовується. Відомості про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні №0000327 від 29.05.2019 року, відсутні.

Факт здійснення дій, правомірність яких оспорюється, зафіксовано протоколом огляду місця події 28.05.2019 року, детально описано майно, за допомогою якого здійснено дії, протиправність яких оспорюється, вилучено зразки ґрунту для проведення експертних досліджень, а тому застосування заходів забезпечення кримінального провадження за ч. 2 ст. 240 КК України у вигляді накладення арешту на транспортні засоби, зазначені у клопотанні слідчого, буде не співрозмірним обмеженню права власності з завданням кримінального провадження.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя враховує приписи, наведені у ч.3 ст. 132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Будь-яких доказів або обґрунтованих доводів щодо приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна ініціатором клопотання не надано та не наведено, тоді як відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 132, 170, 171 173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000327 від 29.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучені під час огляду місця події 28 травня 2019 року п`ять пакетів зі зразками ґрунту з кузовів вантажних автомобілів та зваження ґрунту.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Передати вищезазначене майно на зберігання до Первомайського ВП ГУНП в Харківській області.

Забезпечення організації зберігання арештованого майна покласти на орган досудового розслідування Первомайський ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області відповідно до вимог КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Особи, які не були присутні під час оголошення ухвали, мають право оскаржити ухвалу протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її оскарження, у разі якщо не подана апеляційна скарга. У разі подання учасниками судового розгляду апеляції, ухвала набирає законної сили після її перегляду судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 31 травня 2019 року.

Суддя;ОСОБА_1