УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 420 181 011 000 002 24 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання у кримінальному провадженні № 420 181 011 000 002 24 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України про арешт квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 .

На обгрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 420 181 011 000 002 24 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, шляхом підробки документів, намагаються заволодіти квартирою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 .

Допитаний ОСОБА_5 повідомив, що 26.12.2013 він, як законний набувач, придбав у ОСОБА_6 , квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу посвідчений в офісі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

На думку слідчого, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 . є об`єктами кримінально протиправних дій, та існує висока вірогідність, що вказане майно може незаконно відчужуватись, просив накласти арешт на вказану квартиру.

В судовому засіданні слідчий підтримав доводи клопотання просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Так, встановлено, що СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження за № 420 181 011 000 002 24 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В межах даного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту наквартирою АДРЕСА_2 .

Обгрунтовуючи підстави для накладення арешту слідчий вказує, що існує ризик незаконного відчуження вказаної квартири.
Так, досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває понад рік, проте жодну особу за цей час не було повідомлено про підозру.

При цьому, слідчий звертаючись із клопотанням про накладення арешту не навів будь-яких обставин які були здобуті під час досудового розслідування та які б у свою чергу доводять потреби досудового розслідування у такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Крім того, є сумнівним посилання прокурора щодо наявності ризику відчуження вказаного майна, з огляду на період з моменту внесення відомостей до ЄРДР (09.07.2018) до звернення слідчого з відповідним клопотанням про арешт майна. При цьому будь-яких відомостей щодо можливого вчинення дій про перереєстрацію чи відчуження нерухомого майна матеріали клопотання не містить.

Відповідно до вимог закону, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в тому числі і арешт майна, має неухильно дотримуватися вимог закону.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження як арешт мана, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання прокурора.
Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 26.11.2019.

Слідчий суддя: