Номер провадження: 11-сс/813/1501/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2019 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000677від 15.05.2019 рокуза ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання в період з 20 години до 07 години наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , до 19 жовтня 2019 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, підозрюваний вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2018 року, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти нові злочини.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частиною першою ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Так, згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В рішенні в справі "Манчіні проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашнього арешту прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя дотримався вищевикладених вимог КПК України, взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, врахував їх при постановленні оскарженої ухвали та прийняв обґрунтоване та законне судове рішення, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими з огляду на таке.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та суть її полягає в тому, що він 15.05.2019 року приблизно о 14 годині разом з іншою особою проникли на територію бази ТОВ «Буд-проект» за адресою м. Одеса, вул. Промислова, буд. 25, звідки намагались викрасти металевий кронштейн від причіпу вартістю 1511,72 грн., що належить ОСОБА_12 , однак довести до кінця свій злочинний намір не змогли, оскільки були помічені потерпілим.
Зазначена підозра не є предметом оскарження в даному провадженні, однак підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, проте не довів наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, встановлених слідчим суддею при розгляді клопотання.
Зокрема, в клопотанні слідчий зазначає, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що у клопотанні доведено про наявність лише ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний раніше судимий та вчинив злочин під час іспитового строку.
Разом з тим, при апеляційному розгляді прокурор зазначив про існування лише одно ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, в зв`язку з чим підозрюваному був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя при застосуванні підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання, працює за наймом продавцем-консультантом на автомобільному ринку, має сім`ю, мешкає разом з батьками похилого віку, його батько має інвалідність 2 групи, не ухиляється від проведення слідчих дій та суду, з`явився в судове засідання самостійно за викликом, без будь-якого примусу.
Апеляційний суд вважає, що вказані обставини беззаперечно доводять, що у ОСОБА_9 наявні міцні соціальні зв`язки, які значно зменшує ступінь існування встановленого ризику.
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що з часу застування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, підозрюваний належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, самостійно на першу вимогу з`являється до слідчого та суду.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою не зможуть запобігти ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на який слідчий посилається у своєму клопотанні, та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
В апеляційній скарзі прокурор, як на одну з підстав необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, послався на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини.
Так, дійсно, злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.
Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що під час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_9 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу органу досудового розслідування контролювати місце його перебування.
Відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2019 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000677від 15.05.2019 рокуза ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4