ун. № 759/9974/18 пр. № 1-кп/759/210/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження (в ЄРДР № 0002711 від 04 квітня 2018 року) за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий, -
який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України;

сторони: прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 ; інші учасники потерпілі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_16 , його законний представник ОСОБА_17 ,

В С Т А Н О В И В:
03 квітня 2018 року, близько 17 год., ОСОБА_8 в групі з особою, матеріали щодо якої виділені в інше провадження і яка ідентифікована під час судового розгляду (далі Особа № 1, ЄРДР № 0004975 від 21 червня 2018 року), знаходячись в приміщенні супермаркету «Континент», розташованого по вул. Якуба Коласа, 10 в м. Києві, вчинили хуліганські дії, а саме, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась в спільному застосуванні до потерпілого ОСОБА_18 фізичного насильства, що спричинило потерпілому, зокрема, легкі тілесні ушкодження.

Так, у зазначений час ОСОБА_8 разом з Особою № 1 з метою придбання спиртних напоїв та продуктів харчування прибули до вказаного супермаркету. Перебуваючи в приміщенні магазину, тобто в громадському місці, вони у присутності відвідувачів почали виражатись нецензурно на адресу продавців, порушуючи цим громадський порядок та спокій громадян. ОСОБА_19 , виконуючи функції охорони у супермаркеті, зробив зауваження ОСОБА_8 та Особі № 1, які реагуючи на ці дії ОСОБА_18 почали ображати і його. У подальшому, коли ОСОБА_19 супроводив ОСОБА_8 та Особу № 1 до виходу із супермаркету, Особа № 1, продовжуючи спільні з ОСОБА_8 хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, наніс рукою удар ОСОБА_20 в область голови, від якого останній, втративши рівновагу, впав на землю. В цей час ОСОБА_8 , підтримуючи хуліганські дії Особи № 1, також застосував фізичне насильство до ОСОБА_18 , вдаривши ногою по його тулубу, після чого з Особою № 1 залишив місце злочину. Вказаними спільними діями з боку ОСОБА_8 та Особи № 1 ОСОБА_20 були завдані фізичний біль та легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій вилицевій ділянці та на верхній губі справа.

Крім того, 03 квітня 2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі з іншими двома особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження і які ідентифіковані під час судового розгляду (далі - Особа № 2, ЄРДР № 0004974 від 21 червня 2018 року та Особа № 3, ухвала суду від 14 червня 2019 року, пр. № 1-кп759/1014/19, ун. 759/10894/19), знаходячись біля кінотеатру «Лейпціг» по пр. Л. Курбаса в м. Києві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинили напад на гр-на ОСОБА_21 з метою заволодіння його майном та заволоділи ним, завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 700 грн.

Так, у вказаний час, перебуваючи у згаданому місці, ОСОБА_8 разом з Особами № № 2 та 3 помітили раніше незнайомого ОСОБА_21 і вирішили заволодіти майном останнього шляхом насильницького нападу, тим самим вступили у попередню змову на вчинення розбою.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, Особа № 3, наблизившись до ОСОБА_21 , вдарив його в область голови, в результаті чого потерпілий втратив рівновагу та впав, Особа № 2 почав хаотично наносити удари руками та ногами в область голови лежачого на землі ОСОБА_21 , а ОСОБА_8 , у свою чергу, тримаючи в руці дерев`яну біту, демонстративно знаходився перед ОСОБА_22 , долаючи у такій спосіб спільними діями опір з боку потерпілого. Скориставшись підтримкою спільників, Особа № 3, продовжуючи наносити удари ОСОБА_23 в область обличчя та голови, переслідуючи корисливий мотив з метою протиправного обернення чужого майна на свою та спільників користь, став вимагати у ОСОБА_21 наявні у нього грошові кошти. Потерпілий, зважаючи на загрозу для свого життя та здоров`я через спільні дії нападників - Осіб № № 2, 3 та ОСОБА_8 , добровільно передав Особі № 3 гаманець вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти на суму 600 грн. Усього у такій спосіб Особи № № 2, 3 та ОСОБА_8 спільними насильницькими діями заволоділи майном ОСОБА_21 на суму 700 грн., після чого з місця злочину втекли, спільно розпорядившись грошима потерпілого, витративши їх на придбання спиртних напоїв. Також вказаними спільними діями ОСОБА_8 , Осіб №№ 2 та 3 потерпілому ОСОБА_23 було заподіяне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді перелому кісток носа, множинних синців та саден, тобто є проявом фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Крім того, 04 квітня 2018 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження і яка вже ідентифікована під час судового розгляду як Особа № 3, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння біля будинку по вулиці Г.Юри, 6 в м. Києві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особами, які раніше вчинили розбій, вчинили напад на гр-на ОСОБА_24 з метою заволодіння чужим майном та заволоділи ним, завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 9 071 грн. 47 коп.

Так, у вказаний час, перебуваючи у згаданому місці, ОСОБА_8 разом з Особою № 3 помітили раніше незнайомого ОСОБА_24 , який рухався з пакетом, і вирішили заволодіти майном останнього шляхом насильницького нападу, тим самим вступили у попередню змову на вчинення розбою, будучи особами, які раніше вчинили розбій.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 разом з Особою № 3 наблизились до ОСОБА_24 , після чого відразу Особа № 3 вдарив потерпілого в область голови, завдаючи сильний фізичний біль. Одночасно, ОСОБА_8 , діючи погоджено з Особою № 3, також наніс удар кулаком в голову ОСОБА_25 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав. У подальшому Особа № 3 та ОСОБА_8 спільно продовжили наносити удари ОСОБА_25 в область обличчя та голови. Подолавши у такій спосіб волю потерпілого до опору та переслідуючи корисливий мотив, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, Особа № 3 разом з ОСОБА_8 заволоділи майном ОСОБА_24 , а саме: мобільним телефоном «Хiаоmi Redmi Pro 3s» вартістю 4 000 грн., із сім-карткою оператора «Водафон» вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 80 грн., та сім-карткою оператора «Лайф» вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 80 грн.; портмоне «Gguхilan» вартістю 100 грн., в якому знаходились 101 долар США (купюрами номіналом по 50 та 1 долар), що в перерахунку по курсу НБУ становило 2 658 грн. 32 коп., грошові кошти в сумі 1 693 грн. 15 коп., флешка об`ємом 16 ГБ та вартістю 400 грн., пластикові картки та інші особисті речі, які не мали цінності, а всього заволоділи у такій спосіб чужим майном на загальну суму 9 071 грн. 47 коп., після чого з місця злочину втекли.

Вказаними спільними діями ОСОБА_8 та Особи № 3 потерпілому ОСОБА_25 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійної рани на верхній губі, численні гематоми та садна, тобто є проявом фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Крім того, 04 квітня 2018 року о 01 год. у проміжку часу з 08 по 12 хв. ОСОБА_8 в групі з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження і яка вже ідентифікована під час судового розгляду як Особа № 3, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Велика Кишеня», розташованого по пр. Л.Курбаса, 6-Г в м. Києві, вчинили у стані алкогольного сп`яніння хуліганські дії, а саме, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась в заподіянні гр-ну ОСОБА_26 тілесних ушкоджень, а з боку ОСОБА_8 окремо до того ж із застосуванням стосовно гр-на ОСОБА_27 предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Так, прибувши за вказаною адресою ОСОБА_8 разом з Особою № 3 зайшли в приміщення вказаного супермаркету з метою придбання спиртних напоїв та продуктів харчування, де в ОСОБА_8 виник словесний конфлікт з охоронцем вказаного гіпермаркету. Особа № 3 намагався заспокоїти обидві сторони. Коли на підтримку охоронця підійшли його колеги - ОСОБА_28 , а потім і ОСОБА_29 , ОСОБА_8 та Особа № 3 вдалися до насильницьких дій стосовно охоронців, штовхаючи їх та висловлюючи на їх адресу нецензурні образи, грубо порушуючи при цьому в громадському місці громадський порядок, виражаючи при цьому явну неповагу до суспільства і проявляючи особливу зухвалість. Під час цих подій ОСОБА_8 правою рукою наніс удар ОСОБА_29 по руці, чим спричинив останньому фізичний біль, а Особа № 3, застосовуючи фізичне насильство, намагалася стримати охоронця ОСОБА_27 . У подальшому, ОСОБА_8 , перебуваючи за спиною Особи № 3 і діючи самостійно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_30 дістав з кишені свого одягу невстановлений досудовим розслідуванням предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень і зовні схожий на ніж, оголив його лезо і, утримуючи його в правій руці, з хуліганських спонукань став розмахувати ним перед ОСОБА_31 , чим викликав занепокоєння оточуючих громадян за життя і здоров`я останнього. Відразу після цього Особа № 3 та НЕЧАЙ намагалися втекти, але працівники гіпермаркету затримали їх, тим самим припинивши хуліганські дії. Під час затримання, яке правомірно здійснили охоронці гіпермаркету, ОСОБА_8 правою рукою скинув згаданий невстановлений предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень і зовні схожий на ніж. Через незначний час до приміщення гіпермаркету прибули працівники ДСО Святошинського району в м. Києві та працівники патрульної поліції, які оформили здійснене затримання ОСОБА_8 та Особи № 3.

Позиція сторони захисту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у висунутому звинуваченні по суті визнав частково, а саме, за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_32 своєї вини не визнав, оскільки до останнього насильства не застосовував, корисливих злочинів щодо ОСОБА_33 , ОСОБА_34 не вчиняв у першому випадку взагалі не був присутнім під час цих подій, а в іншому, лише перебував поруч, за епізодом щодо потерпілих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 визнав вину частково лише щодо нанесення тілесних ушкоджень першому через неприязні стосунки, а не через хуліганські мотиви, та показав таке.

03 квітня 2018 року близько 17 год. 00 хв. він дійсно разом з ОСОБА_37 (Особа № 1) та ОСОБА_38 (Особа № 3) перебував в приміщенні супермаркету «Континент», розташованого по вул. Якуба Коласа, 10 в м. Києві. Проте, хуліганських дій вони не вчиняли і ні кого не ображали. Натомість ОСОБА_39 , маючи конфліктні стосунки з охоронцем цього супермаркету ГЕРАСИМЕНКОМ, на виході з магазину у супроводі останнього наніс удар потерпілому в голову, від якого той впав. Він, НЕЧАЙ, підтримуючи дії товариша не сильно пнув ногою потерпілого, після чого вони втекли. БУБНОВ у конфлікт не втручався.

До розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_40 не причетний. Близько 22-23 год. 03 квітня 2018 року він йшов із дівчатами по вул. Лесі Курбаса, попереду метрів за 100 йшли БУБНОВ (Особа № 3) та ОСОБА_41 (Особа № 2). Раптом він побачив, що ОСОБА_42 вдарив ОСОБА_40 кулаком в голову, після того, як ОСОБА_43 впав, до його побиття приєднався ОСОБА_41 . Він, обвинувачений тільки спостерігав за цим, участі в нападі не брав. Він також побачив, що дійсно ОСОБА_43 щось віддав ОСОБА_44 , але що саме він не роздивися, перебуваючи в метрах десяти від подій, було темно. Під час слідства він дізнався, що його також обвинувачують у цих подіях.

До розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_34 також не причетний. Близько опівночі 04 квітня 2018 року вулицею ОСОБА_45 він йшов з дівчатами ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , попереду в метрах двадцяти йшов ОСОБА_42 з хлопцем, імені якого він не пам`ятає. Повз їх компанію проходив ОСОБА_48 з пакетом в руці. Раптом ОСОБА_42 (Особа № 3) обернувся до ОСОБА_34 та наніс один удар в голову, від якого потерпілий впав. БУБНОВ з вказаним хлопцем продовжили побиття ОСОБА_34 . У цей час під`їхав автомобіль таксі, водій вийшов з автомобіля і почав щось кричати. Він, обвинувачений підбіг до таксиста, сказав йому, що все в порядку. Після цього бійка закінчилася і всі розбіглися. Про обставини викрадення майна у ОСОБА_48 йому, обвинуваченому, нічого не відомо, пізніше він дізнався, що таке майно було вилучено у ОСОБА_49 та ОСОБА_50 .

За епізодом хуліганства в приміщенні гіпермаркету «Велика Кишеня», розташованого по пр. Л.Курбаса, 6-Г в м. Києві, вважає себе потерпілим від свавільних дій охоронців. Дійсно, з ОСОБА_51 , ОСОБА_47 , ОСОБА_46 та ще одним хлопцем вони зайшли до вказаного супермаркету з наміром купити пива. З цією метою він попрямував до спиртного відділу, однак почув, що у ОСОБА_49 (Особа № 3) виник конфлікт з охоронцем, був галас, потім ОСОБА_42 почав бійку з охоронцями, впав на стійку з пляшками. Побачивши все це, він почав тікати, але охоронці затримали і його та почали заламувати руки, бити та ображати. Він, обвинувачений, особисто хуліганства не вчиняв, ні кому не погрожував, предметів, спеціально пристосованих чи заздалегідь заготовлених для застосування насильства, при собі не мав, та ними не погрожував, потерпілі злякалися простої запальнички в його руках.

Крім того НЕЧАЙ уточнив, що у змову на вчинення злочинів ні з ким не вступав, належного потерпілим майна не отримував, святкував з друзями свій день народження за гроші, які надала матір. Винуватий лише у тому, що обрав собі друзів, схильних до вчинення злочину. Вважає, що ОСОБА_42 та інші свідки оговорили його з тим, щоб уникнути покарання. Характеру виявлених ушкоджень на тілі всіх потерпілих не оспорював, перелік викраденого за вказаних обставин майна у потерпілих та його вартість ним також не оспорювалась.

Сторона захисту також наполягала на тому, що органами досудового розслідування не здобуто і не надано суду належних та допустимих доказів винуватості НЕЧАЙ у вчиненні поставлених йому у провину діянь. Вважає пред`явлене обвинувачення безпідставним і таким, що ґрунтується виключно на припущеннях, посилаючись при цьому на істотні порушення органом досудового розслідування кримінального процесуального закону, а саме, більшість доказів здобуто в межах інших кримінальних проваджень, які не є предметом даного судового розгляду, окремі протоколи слідчих дій не містять вказівки на номер кримінального провадження, в межах якого проводилася та чи інша слідча дія тощо. Враховуючи це, сторона захисту просила ухвалити виправдувальний вирок.

Оцінка доказів на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Не дивлячись на захисну позицію обвинуваченого ОСОБА_8 та висунуті ним версії фактично абсолютної непричетності до вчинення злочинів, його винуватість у вчиненні поставлених йому у провину злочинів, крім передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за епізодом ОЛІЙНИКА, за викладених вище обставин з окремими уточненнями безспірно поза межами розумних сумнівів підтверджується сукупністю ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а у своєму взаємозв`язку виявилися достатніми для таких висновків суду.

Так, допитаний в суді за правилами допиту обвинуваченого свідок ОСОБА_52 , будучи обізнаним із своїм правом відмовитися свідчити проти себе, ідентифікував себе як названа у вироку Особа № 3 (епізоди щодо потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 та ОСОБА_53 ) і показав таке.

Протягом 03 квітня 2018 року, отримавши вихідний, він з ОСОБА_39 вживав пиво, пізніше вони приєдналися до НЕЧАЙ, ОСОБА_54 і знайомого на прізвисько « ОСОБА_55 » з дівчатами ОСОБА_46 та ОСОБА_47 і разом продовжили вживати пиво. У вечорі, знаходячись з НЕЧАЙ та ВЕРБОВЕЦЬ (Особа № 1) в приміщенні супермаркету «Континент» по вул. Якуба Коласа, 10, до якого прибули придбати їжу та спиртні напої, відбувся конфлікт НЕЧАЙ, який сховав ковбасу під куртку, з охоронцем, яка це виявила. НЕЧАЙ ще до їх прибуття до магазину висловив бажання вчинити крадіжку, тому, маючи намір довести задумане до кінця, не реагував на зауваження і почав кричати на охоронця. НЕЧАЙ підтримав ОСОБА_39 . Пізніше з`явився охоронець ОСОБА_32 , який намагався всіх заспокоїти і просив НЕЧАЙ, який повернув ковбасу, залишити разом з ВЕРБОВЕЦЬ приміщення супермаркету, у відповідь НЕЧАЙ почав голосно і нецензурно ображати ОСОБА_56 . У супермаркеті були покупці і всі звертали на це увагу. Коли ОСОБА_57 вдалося супроводити НЕЧАЙ та ВЕРБОВЕЦЬ до виходу із супермаркету, НЕЧАЙ продовжив з ним суперечку, а ВЕРБОВЕЦЬ в цей час наніс лівою рукою удар охоронцю в обличчя, від чого той впав, НЕЧАЙ ще «додав» ногою і після цього вони втекли. Він, ОСОБА_42 , лише спостерігав за конфліктом, який розгортався між ВЕРБОВЕЦЬ, НЕЧАЙ, з одного боку, та ГЕРАСИМЕНКОМ з іншого. Як уточнив ОСОБА_42 , всі вони на той час ще не мали виражених ознак стану сп`яніння.

Крім того, через деякий час того ж дня, знаходячись в парку біля кінотеатру «Лейпціг» з НЕЧАЙ та ВОВНЕНКО (Особа № 2), він, свідок, помітив раніше незнайомого молодого парня - БОНДАРА, якого спонтанно вирішив побити. Реалізуючи свій умисел він, свідок, наблизився до вказаного парня і вдарив його в область голови, від чого той втратив рівновагу та впав. У цей час до нього приєднався ОСОБА_41 та НЕЧАЙ, перший - продовжив бити лежачого на землі потерпілого, а другий тримаючи в руці дерев`яну біту, знаходився поруч. Злякавшись потерпілий на першу вимогу передав йому, свідку, гаманець, в якому знаходились кошти в сумі 600 грн., після чого вони втекли, а гроші спільно витратили на покупку алкоголю в «Сільпо». Рішення пограбувати потерпілого виникло спонтанно по ходу його побиття.

Після цього вони пішли на ОСОБА_45 , 6, де продовжили вживати спиртні напої, під час чого спільно обговорювали можливість нападу на першого зустрічного з громадян з метою заволодіння грошима чи майном з тим, щоб продовжити відпочинок. Після цього, вже пізно вночі, вони випадково зустріли з пакетами продуктів потерпілого ОСОБА_34 , якого запам`ятали як «продюсер» і на якого також вирішили напасти з метою заволодіння його майном. З цією метою вони разом з НЕЧАЙ підійшли до ОСОБА_34 , після чого відразу спільно нанісши по одному удару в область голови збили його з ніг, після чого продовжили наносити удари ОСОБА_58 в різні частини тіла, висунувши вимогу потерпілому передати їм телефон та гаманець. У подальшому, вони самі забрали майно у ОСОБА_34 , а саме, мобільний телефоном із сім-картками; портмоне з грошима та інше. Заволодівши майном потерпілого вони разом з місця злочину втекли. Він передав телефон потерпілого ОСОБА_59 .

У подальшому, маючи намір продовжити розпивати спиртні напої, придбані на викрадені кошти, вони, свідок, НЕЧАЙ та інші їх друзі зайшли до гіпермаркету «Велика Кишеня», розташованого по пр. Л.Курбаса, 6-Г в м. Києві. НЕЧАЙ висловився про намір викрасти пляшку горілки, на пропозицію відмовитися від цієї ідеї не реагував. Перебуваючи у відділі спиртних напоїв гіпермаркету НЕЧАЙ все ж таки викрав пляшку горілки, у зв`язку з чим у нього розпочався конфлікт з охороною гіпермаркету, галас від якого було чутно через декілька відділів. Прибувши на місце конфлікту, він, свідок, намагався всіх заспокоїти і пропонував розійтися, віддячивши охоронця. Охоронець, до якого приєднався його товариш, не йшов на поступки і вирішив їх затримати, НЕЧАЙ кинувся на охоронця. Він, свідок, намагався їх розборонити, потім намагався вдарити охоронця, але отримав удар у відповідь та впав на торгові ряди, після чого вони вирішили втекти, але були затримані і з часом передані патрульній поліції. Як також уточнив свідок, НЕЧАЙ дійсно постійно носив із собою ніж і неодноразово його демонстрував, однак думки про те, що НЕЧАЙ почне його використовувати під час конфлікту в гіпермаркету «Велика кишеня» та погрожувати ним не було, такі дії з боку НЕЧАЙ були несподівані. Побачивши ніж в руках НЕЧАЙ, він свідок припинив свої хуліганські дії і намагався втекти, проте був затриманий.

Всі вказані події свідок ОСОБА_42 оцінив як дурість через бажання похизуватися перед дівчатами, характеру виявлених ушкоджень на тілі всіх потерпілих та результатів їх медичного дослідження свідок не оспорював, перелік викраденого за вказаних вище обставин майна у потерпілих та його вартість ним також не оспорювалася.

Вказані обставини злочинів ОСОБА_42 повністю підтвердив під час проведення з ним слідчого експерименту, результати якого зафіксовані у протоколі (т. 2 а. 115-122).

Допитана в судовому засіданні у присутності законного представника матері свідок ОСОБА_60 ( ОСОБА_61 ), будучи обізнаною із своїм правом відмовитися свідчити проти себе, показала, що перебуває у дружніх стосунках з обвинуваченим. З НЕЧАЙ, ОСОБА_51 , ОСОБА_62 та іншими друзями (всього було близько п`яти осіб) протягом вечора, приблизно з 22 год. одинадцять місяців по тому, тобто на початку квітня 2018 року, вживали разом спиртні напої, зустрівшись біля кінотеатру «Лейпціг». Пізно вночі, в районі зупинки громадського транспорту, хлопці напали та пограбували як вона пам`ятає «продюсера». При цьому, ОСОБА_42 перший вдарив потерпілого, останній впав. Далі біля потерпілого були ОСОБА_42 , НЕЧАЙ та ОСОБА_41 . Коли водій таксі, яке проїжджало поруч, намагався припинити напад, до нього кричав НЕЧАЙ, щоб він їхав. Вона за цими подіями спостерігала з відстані 5 метрів і не чула вимог нападників до потерпілого, не бачила і того, щоб потерпілий передавав хлопцям свої речі. Чим конкретно завершилися ці події не пам`ятає через стан алкогольного сп`яніння. У подальшому вони підійшли до супермаркету «Велика кишеня», до приміщення якого зайшли ОСОБА_42 і НЕЧАЙ, вона з подругою та ОСОБА_62 залишилася на вході. Через деякий час побачила, що ОСОБА_49 і НЕЧАЙ затримали працівники охорони магазину, потім приїхала поліція, їх всіх доставили до відділку поліції. Як також уточнила свідок: - у відділі поліції вона добровільно видала телефон потерпілого «продюсера», який їй передав хтось з хлопців; - потерпілий «продюсер» був одягнутий у темний одяг та темне взуття; - перед нападом на «продюсера» за декілька хвилин ОСОБА_42 , НЕЧАЙ та ОСОБА_41 з`ясовували стосунки з невідомим молодим чоловіком недалеко від парку «Інтернаціональний» в районі кінотеатру «Лейпциг», вона була далеко від цих подій, голосів не чула, НЕЧАЙ, ОСОБА_42 та ОСОБА_41 під час цих подій вже були достатньо п`яні і це мало зовні ознаки (розв`язана мова).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_63 , будучи обізнаним із своїм правом відмовитися свідчити проти себе, ідентифікував себе як названа у вироку Особа № 1, повідомив, що за вказані дії з його участю (епізод щодо потерпілого ОСОБА_18 ) був засуджений судом, вирок якого набув законної сили. Натомість суд, керуючись правилами ч. 12 ст. 290 КПК України, показання свідка ОСОБА_63 по суті висунутого ОСОБА_8 обвинувачення визнає недопустимими через те, що вони не відкривалися стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а тому припиняє їх оцінку, визнавши клопотання сторони захисту з цього приводу обґрунтованим.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_64 , будучи обізнаним із своїм правом відмовитися свідчити проти себе, ідентифікував себе як названа у вироку Особа № 2, повідомив, що за вказані дії з його участю (епізоди щодо потерпілих ОСОБА_65 та ОСОБА_21 ) був засуджений судом, вирок якого набув законної сили. Натомість суд, керуючись правилами ч. 12 ст. 290 КПК України, показання свідка ОСОБА_66 по суті висунутого ОСОБА_8 обвинувачення визнає недопустимими через те, що вони не відкривалися стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а тому припиняє їх оцінку, також визнавши клопотання сторони захисту з цього приводу обґрунтованим.

Показання свідків ОСОБА_49 та ОСОБА_67 , заяви свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_54 повністю узгоджуються між собою. Звертає на себе увагу чітка, узгоджена цими даними та показаннями обвинуваченого, безспірна ідентифікація всіх учасників подій, крім невстановленої особи на прізвисько « ОСОБА_68 », а саме зі сторони компанії НЕЧАЙ ОСОБА_42 ( ОСОБА_69 ), ОСОБА_39 ( ОСОБА_70 ), ОСОБА_41 ( ОСОБА_71 ) та дівчина ОСОБА_61 ( ОСОБА_67 ), зі сторони потерпілих за хронологією подій ОСОБА_32 (охоронець «Континент»), ОЛІЙНИК, БОНДАР (молодий парень в районі кінотеатру « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), ОСОБА_48 («продюсер»), ОСОБА_72 та ОСОБА_73 (охоронці «Велика кишеня»).

Суд бере також до уваги і те, що показання свідків ОСОБА_49 та ОСОБА_67 в цілому за деякими наведеними у вироку винятками підтверджені показаннями потерпілих, які не виявляли зацікавленість притягнути до відповідальності тільки і лише НЕЧАЙ, вказані свідки, як власне і окремі потерпілі надавали свідчення і на користь НЕЧАЙ, чим вміло оперував захист у своїх процесуальних інтересах.

Оцінка інших доказів за кожним епізодом висунутого обвинувачення окремо.
Епізод хуліганства стосовно потерпілого ОСОБА_18 .
Допитаний судом потерпілий ОСОБА_19 начальник охорони (експерт з економічної безпеки) супермаркету «Континент», розташованого в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10, показав, що під час виконання своїх службових обов`язків 03 квітня 2018 року, приблизно о 17 год. його попросили вийти в торговий зал, де молоді хлопці у присутності покупців нецензурно лаються на охоронця та продавця, яка зробила їм зауваження за спробу приховати при собі ковбасну нарізку, що власне і стало приводом для конфлікту. В залі він побачив НЕЧАЙ та ще двох хлопців, одного з яких звали ОСОБА_70 , якого неодноразово ловив на дрібних крадіжках з магазину, а третій міг бути схожим на ОСОБА_49 . Він просив молодих людей припинити галас і вийти з приміщення магазину, на що ті погодились, проте продовжували вести себе агресивно. На виході з магазину одразу ж після розсувних дверей, як він згадує, НЕЧАЙ ударив його в обличчя, а ОСОБА_70 - одночасно наніс удар в область виска, після ударів він, потерпілий, впав і втратив свідомість. Хулігани втекли. Відразу викликали наряд поліції. На наступний день у відділку поліції він побачив затриманого НЕЧАЙ, на якого вказав поліцейським як на нападника. У подальшому пройшов медичне обстеження у зв`язку з побиттям. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого НЕЧАЙ не має.

Вказані обставини злочину у стислому вигляді знайшли своє відтворення у заяві потерпілого про злочин від 04 квітня 2018 року, яка була досліджена судом (т. 2 а. 27).

Звертає на себе увагу те, що межами сформульованого обвинувачення не охоплюється удар в обличчя потерпілому з боку НЕЧАЙ, про який показав потерпілий.

Як вбачається з даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04 квітня 2018 року (т. 1 а. 113-116), потерпілий ОСОБА_32 за участі понятих дійсно впізнав НЕЧАЙ як одну з двох осіб, яка за вказаних вище обставин нанесла йому тілесні ушкодження.

Факт спільного перебування у вказаний час разом з ОСОБА_37 та ОСОБА_51 в приміщенні згаданого супермаркету «Континент» обвинувачений НЕЧАЙ не оспорював.

Згідно з дослідженим судом протоколом огляду місця події від 10 травня 2018 року (т. 1 а. 104-106) з службового приміщення охорони супермаркету «Континент», розташованого в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10, вилучено диск з відеозаписом подій з 17 год. 03 квітня 2018 року, які відбувалися в торговому залі цього магазину.

Згідно з протоколом огляду відеозапису від 10 травня 2018 року та додатками до нього у виді фото таблиць, даними переглянутих судом за допомогою спеціальних записаних на диску програвачів відеозаписів подій, які відбувалися 03 квітня 2018 року в торговому залі супермаркету «Континент» в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10 (т. 1 а. 107-112), на останніх безперервно окремими сюжетами та з різних ракурсів зафіксовано о 17 год. у проміжку часу з 06 по 10 хв.:

а) як в бік виходу з торгівельного залу йдуть дві особи (перша з світлим капюшоном на сірій курточці, а друга із однотонним капюшоном на синій курточці, під якою проглядається зелена кофта, за рисами обличчя схожа на НЕЧАЙ), за ними відразу йде охоронець (темний формений одяг), а за охоронцем виходить з магазину третя особа у темно синій курточці із світлими смугами за рисами обличчя БУБНОВ (камера № 63);

б) з торгового залу супермаркету з центрального входу виходять на вулицю ці самі дві особи (перша з світлим капюшоном на сірій курточці, а друга із однотонним капюшоном на синій курточці), за ними виходить той самий охоронець, на виході з магазину за дверима особа у синій курточці різко наближається до охоронця, а інша, в сірій курточці ударом руки в голову охоронця збиває його з ніг (02 хв. 35 сек. запису), останній падає і лежить нерухомо на землі, дій особи в синій курточці не видно через перешкоди, після цього виходить з магазину третя особа у темно синій курточці із світлими смугами (камера № 24);

в) ці ж обставини побиття охоронця зафіксовані і з іншого ракурсу (з правого боку вулиці, якщо дивитися на центральний вхід вказаного супермаркету), зокрема з центрального входу супермаркету на вулицю виходять ті ж дві особи (перша у сірій курточці обличчям до камери, а друга у синій курточці з однотонним капюшоном спиною до камери), за ними виходить охоронець, особа, яка стоїть спиною (у синій курточці з однотонним капюшоном), наближається до охоронця, а інша (у сірій курточці ) одним ударом руки в голову збиває останнього з ніг (камера № 12 02 хв. 00 сек. запису, з протилежного боку камера № 14 01 хв. 08 сек. запису), особа, яка стоїть спиною наносить один удар правою ногою по тулубу лежачого охоронця (камера № 12 02 хв. 01 сек. запису, з протилежного боку камера № 14 01 хв. 09 сек. запису), відразу після цього виходить з магазину третя особа у смугастій темно синій курточці;

г) обставини конфлікту з охороною та продавцем даного супермаркету з боку вказаних двох осіб (перша з світлим капюшоном на сірій курточці, а друга із однотонним капюшоном на синій курточці), який за декілька хвилин передував побиттю охоронця, зафіксовані на запису з камери № 7.

Суд приймає до уваги, що фактичні дані про скоєння злочину у даному випадку одержані не в результаті негласних слідчих (розшукових) дій чи оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а є ситуативно (випадково) зафіксованими відкритими відеокамерами спостереження, розташованими в приміщеннях торгового залу супермаркету. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі № 1-31/2011 (щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України) зазначив, що подані будь-якою особою фактичні дані не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом. Оскільки у даному випадку фіксація відкритими відеокамерами спостереження не мала цілеспрямованого характеру на застосування оперативно-розшукових заходів, а була випадкова, тому результати такої фіксації у повному обсязі суд визнає допустимим, а враховуючи зміст та місце одержання цих відомостей безспірно належним та достовірним доказом.

Суд не знаходить правових підстав для задоволення клопотання захисту про визнання вказаних відео записів недопустимими, оскільки їх фрагментарний характер не є ознакою підробки, так як не змінює характеру та послідовності зафіксованих на них подій з участю обвинуваченого та інших осіб.

Під час дослідження вказаних відео матеріалів потерпілий ОСОБА_32 вказав, що на цих відео зафіксовані повідомлені ним події, що мали місце в торговому залі супермаркету «Континент» в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10, та на виході з нього, ідентифікував себе як зображеного у формі охоронця, а у двох особах, що рухалися попереду, припустив, що першим є НЕЧАЙ - із світлим капюшоном на сірій курточці, а другим - Назар із однотонним капюшоном на синій курточці.

Крім того, свідок ОСОБА_42 , який на правах обвинуваченого брав участь в судовому засіданні, підтвердивши в цілому показання потерпілого ОСОБА_18 , ідентифікував себе як третю особу у смугастій на спині курточці, проте вважав навпаки, НЕЧАЙ виходив з магазину за охоронцем, був із однотонним капюшоном на синій курточці, з під якої проглядалася зелена спортивна кофта, а другим ОСОБА_74 із світлим капюшоном на сірій курточці, який вийшов з магазину першим. БУБНОВ повністю підтвердив достовірність дослідженого судом відеозапису подій за його участю, не зважаючи на епізодичність та багаторакурсність самого запису.

Перебування потерпілого ОСОБА_56 на час конфлікту у формі охоронця супермаркету, що було очевидним для всіх його учасників, його зафіксовані на відео камеру дії, спрямовані на припинення правопорушення, та хуліганський напад на нього саме у зв`язку з цим, активні дії при цьому з боку НЕЧАЙ, робить вочевидь надуманим припущення захисту про можливий побутовий характер цього конфлікту та непричетність до нього обвинуваченого НЕЧАЙ. Суд бере до уваги і узгоджені між собою показання потерпілого ОСОБА_56 та свідка ОСОБА_49 про причини самого конфлікту реалізація НЕЧАЙ свого наміру вчинити крадіжку чужого майна, що також вказує на надуманість позиції захисту про виключно побутовий характер конфлікту.

Вказані відомості у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на достовірність показань потерпілого ОСОБА_56 , натомість з приводу кількості нанесених йому ударів по голові (один чи два), участі в цьому НЕЧАЙ та ідентифікації ним учасників хуліганських дій за одягом виникли сумніви, які за результатами судового розгляду виявилися обґрунтованими.

Так, на вказаних відео записах зафіксовано лише один удар по голові потерпілого, який наніс хлопець у сірій курточці, якого потерпілий помилково ідентифікував як НЕЧАЙ. Цей висновок ґрунтується на показаннях ОСОБА_49 та НЕЧАЙ, які в цій частині узгоджуються між собою та даних дослідженого судом відео запису. Сукупністю досліджених судом доказів за іншими епізодами, які теж поставлені у провину НЕЧАЙ, також безспірно встановлено, що на момент затримання останній мав з верхнього одягу синю курточку, а під нею зелену кофту. Ці відомості встановлені під час дослідження фото таблиць зображення НЕЧАЙ, які містять досліджені судом протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 квітня 2018 року (т. 2 а. 15-17), від 12 травня 2018 року (т. 2 а. 74-76), відео записи, які розміщені на диску та були предметом огляду, результати якого зафіксовані у протоколі від 28 травня 2018 року (т. 2 а. 73), під час дослідження якого обвинувачений НЕЧАЙ ідентифікував себе саме у цьому верхньому одязі і результати дослідження яких НЕЧАЙ не оспорювалися.

Присутній під час допиту свідка ОСОБА_63 потерпілий ОСОБА_19 уточнив, що саме цей свідок йому відомий як ОСОБА_70 , який брав участь в описаних хуліганських діях.

За таких обставин, суд критично як помилкові оцінює показання потерпілого ОСОБА_56 про те, що було два удари по його голові, один з яких йому нібито наніс НЕЧАЙ, оскільки такий удар був одиничним і з боку іншої особи (із світлим капюшоном на сірій курточці). Ці висновки суду вказують на обґрунтованість меж висунутого обвинувачення НЕЧАЙ, натомість позиція потерпілого за даним епізодом свого безспірного підтвердження не знайшла.

Щодо застосування фізичного насильства стосовно потерпілого ОСОБА_56 з боку обвинуваченого НЕЧАЙ, то показання останнього в цій частині виявилися також суперечливими. Так, на початку судового розгляду НЕЧАЙ заявив, що насильства до останнього не застосовував, а під час допиту визнав, що, підтримуючи дії ВЕРБОВЕЦЬ, не сильно пнув ногою вже лежачого ГЕРАСИМЕНКА, після чого вони втекли.

Враховуючи проведений аналіз відео записів з місця події, суд показання НЕЧАЙ, в яких він визнав факт застосування насильства зі свого боку на підтримку дій ОСОБА_39 , визнає щирими, оскільки вони знайшли своє повне документальне підтвердження (запис з камер № № 12 та 14), а тому кладе в основу даного вироку. За таких обставин, суд критично як недостовірні оцінює показання обвинуваченого НЕЧАЙ про те, що він насильства до потерпілого ОСОБА_56 не застосовував, хуліганських дій не вчиняв і ні кого не ображав, оскільки ці показання НЕЧАЙ спростовані наведеними вище об`єктивними даними, зафіксованими на носіях дослідженого відео з камер спостереження, протоколах пред`явлення особи для впізнання від 04 квітня 2018 року, огляду місця події та відеозапису від 10 травня 2018 року, а також узгодженими в деталях з цим відеозаписом показаннями свідка ОСОБА_49 , які суд за таких умов також визнає достовірними.

На груповий характер хуліганських дій НЕЧАЙ та іншої особи вказує те, що вони не тільки підтримували один одного своєю присутністю поруч, а й своїми активними діями, які мали взаємодоповнюючий характер, спільно досягали однієї мети спочатку порушуючи громадський порядок, а в подальшому поєднуючи ці свої дії із завданням фізичного насильства потерпілому, який намагався припинити правопорушення з їх боку.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз № 106 від 05 квітня 2018 року, № 765/е від 21 травня 2018 року (т. 1 а. 118-121; т. 2 а. 29-30), які узгоджуються між собою, у ОСОБА_18 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден в лівій вилицевій ділянці та на верхній губі справа, які могли утворитися 03 квітня 2018 року від двократної травмуючої дії тупого предмету, характерні особливості яких не відобразились. При цьому, двократна травмуюча дія може пояснюватися наслідками удару в обличчя та подальшого падіння потерпілого на тверду поверхню, як це зафіксовано на відео, принаймні така версія стороною обвинувачення не спростована.

За таких обставин, суд вважає доведеним за результатами судового розгляду за даним епізодом те, що 03 квітня 2018 року, близько 17 год., ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні супермаркету «Континент», розташованого по вул. Якуба Коласа, 10 в м. Києві, в групі з іншою особою (Особа № 1) вчинив хуліганські дії, а саме, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась у спільному застосуванні до потерпілого ОСОБА_18 фізичного насильства, що стало наслідком, зокрема, завдання останньому легких тілесних ушкоджень.

Висловлені захистом сумніви у цій версії події спростовані фактами, встановленими на підставі наведених допустимих доказів, і ця версія, яка дає підстави для визнання НЕЧАЙ винуватим за пред`явленим обвинуваченням, є єдино можливою версією, яка і може пояснити таку сукупність встановлених судом фактів (групове, разом з іншою особою, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалося особливою зухвалістю - спільним застосуванням до потерпілого фізичного насильства).

Однак, за даним епізодом суд, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, виключає з обвинувачення ОСОБА_8 посилання на такі ознаки початкових ненасильницьких хуліганських дій з його боку по відношенню до продавців та ГЕРАСИМЕНКА, як особливу зухвалість та мотив явної неповаги до суспільства, оскільки хуліганські дії з його боку на початковому етапі (до застосування насильства до потерпілого) не виходили за межі дрібного хуліганства.

Суд за даним епізодом також виключає з обвинувачення ОСОБА_8 посилання на таку ознаку групових хуліганських дій як попередній зговір, оскільки наявність такого зговору поданими доказами не доведена, більш того, такий зговір не ставиться у провину обвинуваченому і як обтяжуюча покарання обставина.

Правова оцінка дій НЕЧАЙ, пов`язаних з наміром вчинити крадіжку чужого майна, перебуває за межами висунутого обвинувачення.

Епізод розбою стосовно потерпілого ОСОБА_75 .
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_76 показав, що 03 квітня 2018 року близько 22 год. 30 хв. повертаючись до дому з вул. Гната Юри, йшов уздовж вул. Леся Курбаса. Після пішохідного містка, недалеко від парку «Інтернаціональний» та кінотеатру «Лейпциг», побачив компанію молодих людей (дівчина та хлопці, всього близько п`яти осіб). Не придавши значення цій компанії потерпілий пройшов повз неї, на голові були навушники, однак відійшовши метрів на 20 відчув, що хтось накинувся на нього ззаду і почав його тримати руками, в цей час хтось інший наніс близько 4-5 ударів в обличчя. Попереду нього стояв молодик - з одягу в нього було щось зверху зелене із дерев`яною битою в руці, хто саме, вказати не може. Він, потерпілий, втратив рівновагу, нахилився і став питати нападників «Що сталось?», у відповідь ОСОБА_42 в темно синій курточці сказав: «Телефон не потрібний, потрібні гроші». Під таким тиском він вимушено сам віддав нападникам гаманець, в якому було 600 грн., кредитні картки та інші особисті речі. Після цього нападники втекли, а він пішов до дому, до поліції звернувся приблизно за годину.

Як також уточнив потерпілий: - на місці нападу було погане освітлення, але можливість розгледіти обличчя нападників та запам`ятати їх була; - напад здійснювали три особи, перший нападник стояв перед ним, потерпілим, з дерев`яною битою мав зелену спортивну курточку, вважає, що це був НЕЧАЙ, фізичного контакту з ним не було, а інші два хлопця, серед яких був один в червоній курточці ОСОБА_77 , який вже засуджений судом за цим епізодом, а другий - БУБНОВ тримали його та наносили удари, гаманець з грошима він передав ОСОБА_44 , при цьому в разі непокори вимогам нападників реальну небезпеку відчував для себе і від особи з битою; - весь напад тримав не більше двох хвилин, удари наносилися в область голови, як наслідок були розбита губа та переламаний ніс, опору не чинив; - на даний час шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Вказані обставини злочину у стислому вигляді знайшли своє відтворення і у заяві потерпілого про злочин від 04 квітня 2018 року, яка була досліджена судом (т. 2 а. 14).

Свідок ОСОБА_42 , який на правах обвинуваченого брав участь в допиті потерпілого ОСОБА_21 , підтвердив показання останнього.

Показання потерпілого ОСОБА_21 щодо ідентифікаційних ознак одягу обвинуваченого НЕЧАЙ «з дерев`яною битою в руці мав зелену спортивну курточку», повністю узгоджуються із раніше зробленими висновками суду щодо ідентифікації вказаного обвинуваченого.

Як вбачається з досліджених судом даних протоколів пред`явлення фотознімків особи для впізнання (т. 2 а. 15-20), з урахуванням наданих до них пояснень з боку потерпілого ОСОБА_21 , останній кожного разу окремо у присутності понятих впізнав саме НЕЧАЙ та ОСОБА_49 як осіб, які за вказаних вище обставин здійснили напад на нього та заволоділи його майном. Звертає на себе увагу зафіксований на фото затриманого ОСОБА_8 (фото № 4 т. 2 а. 15) верхній одяг, а саме, синя кофта з однотонним капюшоном, під якою інша зелена кофта - ці ідентифікаційні ознаки одягу обвинуваченого НЕЧАЙ повністю узгоджуються із раніше зробленими висновками суду щодо його ідентифікації за попереднім епізодом.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №764/е від 21 травня 2018 року (т. 2 а. 21-26) ОСОБА_23 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми носа у вигляді перелому кісток носа, синців навколо обох очей, на скатах носа; двох синців на лівій щоці з переходом в проекцію нижньої щелепи і в ділянку носо-губної складки, на верхній губі справа з переходом в проекцію нижньої щелепи; двох саден в надбрівній ділянці зліва, на слизовій оболонці нижньої губи по центру, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і було спричинено 03 квітня 2014 року.

Враховуючи ці дані, суд визнає достовірними показання потерпілого ОСОБА_21 про роль НЕЧАЙ та інших осіб у спільному здійсненні розбійного нападу, оскільки вони узгоджуються з іншими наведеними доказами, показаннями, хоча і не достатньо інформативними, свідка ОСОБА_60 , відтак критично оцінює показання обвинуваченого про свою непричетність до протиправного відкритого заволодіння майном потерпілого шляхом насильницького нападу, лише випадкове перебування від цих подій на значній відстані, а також первинні показання свідка ОСОБА_49 про те, що він розпочав розбійний напад самостійно, оскільки ці свої показання останній у подальшому сам спростував, повністю підтвердивши показання потерпілого.

На груповий та заздалегідь погоджений характер дій нападників вказує те, що вони під час здійснення розбійного нападу підтримували один одного із розподілом ролей (один тримає потерпілого , інший його б`є, третій лякає), а по досягненню бажаного результату, спільно залишили місце злочину та спільно використали на спиртні напої здобуті у такій спосіб кошти потерпілого.

За таких обставин, суд вважає доведеним за результатами судового розгляду за даним епізодом те, що 03 квітня 2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою в групі з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (Особи №№ 2 та 3), із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив напад на гр-на ОСОБА_21 з метою заволодіння його майном та заволодів ним, завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 700 грн. та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Висловлені захистом сумніви у цій версії події спростовані фактами, встановленими на підставі наведених допустимих доказів, і ця версія, яка дає підстави для визнання НЕЧАЙ винуватим за пред`явленим обвинуваченням, є єдино можливою версією, яка і може пояснити сукупність встановлених судом фактів (груповий насильницький напад на потерпілого, демонстрація при цьому НЕЧАЄМ у безпосередній близькості до потерпілого, як це сприймав останній, бити як знаряддя можливого насильства в разі непокори вимогам нападників, протиправне заволодіння коштами потерпілого та їх спільне використання, як про це засвідчив ОСОБА_42 ).

Епізод розбою стосовно потерпілого ОСОБА_24 .
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_78 показав, що з 03 на 04 квітня 2018 року повертаючись пізно до дому, в районі зупинки на зустріч йому йшла компанія на підпитку з чотирьох осіб ( ОСОБА_8 , ОСОБА_52 , ще один худорлявий хлопець у червоній спортивній курточці та одна дівчина). Коли вони зрівнялися, один з цієї компанії, точно сказати не може хто, несподівано кинувся на нього битися, його підтримав інший. Нападники вдвох вибили з його, потерпілого, рук пакет. Не розуміючи, що трапилось, він втратив рівновагу та впав на землю. Вказана компанія його продовжила бити ногами, розмов особливих не було, хтось крикнув «вали його, де гроші», під час побиття його хтось прижав до землі, а інший хтось витягнув його, потерпілого, гаманець з коштами (101 долар США, близько повтори тисячі гривень) та банківськими картами, флешка, телефон. Нападники намагались дізнатись пароль від телефону. Він повідомив неправильний пароль для того, щоб телефон заблокувався. Після кожного неправильного пароля, йому наносили удари. Після цього під`їхав автомобіль, нападники розбіглися.

Як також уточнив потерпілий: - під час нападу він був у свідомості і все чітко пам`ятає, однак, оскільки був вимушений закривати обличчя від ударів, не може описати дії нападників кожного окремо, проте НЕЧАЙ, ОСОБА_49 він чітко запам`ятав у цій групі осіб, які його били; - після нападу потерпілий пішов додому, звідки викликав поліцію та швидку медичну допомогу; - освітлення на місці злочину було добре; - через деякий час йому повернули всі його речі, які були виявлені при нападниках, тому претензій матеріального характеру він не має; - під час досудового розслідування за участю двох понятих проводилося відповідне впізнання НЕЧАЙ та ОСОБА_49 як учасників нападу, при цьому він і тоді не міг відокремити їх ролі.

Вказані обставини злочину у стислому вигляді знайшли своє відтворення і у заяві потерпілого про злочин від 04 квітня 2018 року, яка була досліджена судом (т. 1 а. 200).

Свідок ОСОБА_42 , який на правах обвинуваченого брав участь в допиті потерпілого ОСОБА_24 , підтвердив показання останнього.

Згідно з дослідженим судом протоколом огляду місця події від 04 квітня 2018 року з додатками у виді фото таблиць (т. 1 а. 202-208) на ділянки місцевості поблизу зупинки громадського транспорту за адресою: м. Київ, вул. Гната Юри, 6 у присутності потерпілого були виявлені розірваний пакет із продуктами харчування та засобами гігієни, а також декілька невеликих плям бурого кольору, схожих на кров. Під час дослідження даного протоколу потерпілий уточнив, що вказаний розірваний пакет із продуктами харчування та засобами гігієни належав йому і був пошкоджений нападниками, плямами бурого кольору є його кров.

Відсутність підпису потерпілого у вказаному протоколі огляду, суд не вважає таким недоліком, що ставить під сумнів допустимість результатів цієї слідчої дії, оскільки участь в ній потерпілого зафіксована на фото, а в суді останній безспірно підтвердив достовірність вказаних доказів.

Згідно з дослідженими судом протоколом огляду місця події від 04 квітня 2018 року з додатками у виді фото таблиць, заявою про видачу речей (т. 1 а. 209-214) СОЛОГУБ ОСОБА_61 добровільно у присутності понятих та педагога видала мобільний телефон «Хiаоmi Redmi Pro 3s», який їй під час бійки з невідомими чоловіком вночі 04 квітня 2018 року передав її знайомий ОСОБА_69 ( ОСОБА_42 ), не пояснюючи своїх дій.

Згідно з дослідженими судом протоколом огляду місця події від 04 квітня 2018 року з додатками у виді фото таблиць, заявою про видачу речей, протоколом їх огляду (т. 1 а. 215-230) ОСОБА_52 добровільно у присутності понятих видав чужі речі (портмоне «Gguхilan», 101 долар США (купюрами номіналом по 50 та 1 долар), грошові кошти в сумі 1 693 грн. 15 коп., флешка, пластикові картки, спортивна картка, окремі з яких індивідуалізовані із зазначенням даних про їх власника « ОСОБА_12 » інші особисті речі), які йому під час бійки з невідомими чоловіком вночі 04 квітня 2018 року передав його знайомий на ім`я « ОСОБА_79 » (НЕЧАЙ).

Під час дослідження всіх вказаних протоколів огляду потерпілий уточнив, що передані СОЛОГУБ та БУБНОВИМ телефон «Хiаоmi Redmi Pro 3s», портмоне, грошові кошти, валюта, флешка, пластикові картки, спортивна картка тощо належать йому і були в нього викрадені під час нападу, а згодом повернуті, що підтверджується розпискою (т. 2 а. 5).

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_78 продемонстрував наявне в нього портмоне «Gguхilan», яке було предметом злочину і було йому повернуто.

Як вбачається з досліджених судом даних протоколів пред`явлення особи для впізнання (т. 1 а. 231-236), з урахуванням наданих до них пояснень з боку потерпілого ОСОБА_24 , останній, кожного окремого разу у присутності понятих впізнав саме НЕЧАЙ та ОСОБА_49 як осіб, які за вказаних вище обставин вчинили на нього напад. Захист цієї обставини не оспорював і не вимагав окремого дослідження результатів відео фіксації цієї слідчої дії.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №763/е від 21 травня 2018 року (т. 1 а. 238-243) ОСОБА_25 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани на верхній губі зліва з переходом на червону кайму та слизову оболонку; гематоми верхньої губи, правої параорбітальної ділянки, правої щоки, лобної ділянки; трьох саден в лобній ділянці справа, на тильній поверхні лівої кисті в проекції проксимальмальної третини 2-ї п`ясної кістки, на передній поверхні лівого колінного суглобу, які, відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і були спричинені 04 квітня 2018 року.

Як вбачається з дослідженого судом висновку судово-імунологічної експертизи № 190 від 30 травня 2018 року (т. 1 а. 244-249) на темно синій курточці із вставками блакитного та білого кольорів, а також на парі кросівок, які належать ОСОБА_80 , виявлена кров людини, групова належність якої співпадає як між собою, так і з кров`ю людини, яку містили змиви з місця події за епізодом ОСОБА_24 і мають по системі АВО антигени В і Н.

Суд визнає достовірними всі показання потерпілого ОСОБА_24 про спільну роль НЕЧАЙ та ОСОБА_49 у розбійному нападі, оскільки вони узгоджуються з усіма іншими доказами, в тому числі показаннями свідків ОСОБА_49 та ОСОБА_67 , відтак критично оцінює показання обвинуваченого НЕЧАЙ про нібито свою непричетність до цього злочину.

За таких обставин, суд вважає доведеним за результатами судового розгляду за даним епізодом те, що 04 квітня 2018 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_8 за попередньою змовою з Особою № 3, знаходячись біля будинку по вулиці Г.Юри, 6 в м. Києві, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особами, які раніше вчинили розбій, вчинили розбійний напад на гр-на ОСОБА_24 з метою заволодіння чужим майном та заволоділи ним, завдавши останньому майнову шкоду на суму 9 071 грн. 47 коп. та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Висловлені захистом сумніви у цій версії події спростовані фактами, встановленими на підставі наведених допустимих доказів, і ця версія, яка дає підстави для визнання НЕЧАЙ винуватим за пред`явленим обвинуваченням, є єдино можливою версією, яка і може пояснити сукупність встановлених судом фактів (груповий насильницький напад на потерпілого, спільне побиття потерпілого, протиправне заволодіння його майном, яке виявлено у членів групи, яка проводила дозвілля з НЕЧАЙ).

Однак, за даним епізодом суд, керуючись ч. 3 ст. 337 КПК України, виключає з обвинувачення ОСОБА_8 посилання на таку обтяжуючу характер діяння обставину, як втрата з боку потерпілого ОСОБА_34 під час нападу свідомості, оскільки ці дані свого підтвердження не знайшли.

Епізод хуліганства стосовно потерпілих ОСОБА_53 та ОСОБА_27 .
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_29 показав, що в ночі 04 квітня 2018 року від охоронної фірми «Боярд» чергував в кімнаті відео нагляду у супермаркеті «Велика кишеня», розташованому за адресою пр-т Леся Курбаса, 6г. Камерами спостереження було зафіксовано, як до магазину зайшла шумна компанія з чотирьох осіб, двоє з яких, а саме обвинувачені, які були явно нетверезі, відразу пішли до відділу спиртних напоїв, тому до них відразу пішов охоронець ОСОБА_81 , під час з`ясування обставин стався конфлікт. За результатами доповіді старшому зміни про ці події був задіяний наряд охоронної фірми, на інцидент вийшов напарник ОСОБА_82 , а за ним вийшов з кімнати спостереження і він, потерпілий, оскільки конфлікт припинити не вдалося. БУБНОВ кидався на охоронців, а НЕЧАЙ почав демонстративно розмахувати предметом, схожим на розкладний ніж, його дії для охоронців сприймалися однозначно як загрозливі, тому було прийнято рішення затримати хуліганів, яких вдалося силоміць покласти на землю, затримати і дочекатися приїзду поліції. Всі ці події тривали до 5 хвилин, на них збіглося багато працівників гіпермаркету, були і відвідувачі. Під час затримання в торговому залі НЕЧАЙ вдалося викинути предмет, схожий на ніж, яким він погрожував охоронцям. Як також уточнив потерпілий, від удару з боку НЕЧАЙ по правій руці в процесі бійки він, потерпілий, зазнав пошкодження руки була виявлена тріщина, під час досудового розслідування він впізнавав НЕЧАЙ по фотокартках у присутності понятих, категоричність своїх тверджень підтвердив і в суді.

Вказані обставини злочину у стислому вигляді знайшли своє відтворення і у заяві потерпілого про злочин від 12 травня 2018 року, яка була досліджена судом (т. 2 а. 64).

Свідок ОСОБА_42 , який на правах обвинуваченого брав участь в допиті потерпілого ОСОБА_53 , підтвердив показання останнього.

Статус потерпілого ОСОБА_53 як інспектора з охорони охоронної фірми «Боярд-9» підтверджено оглянутим судом за клопотанням захисту службовим посвідченням на останнього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_83 менеджер з безпеки супермаркету «Велика Кишеня», розташованого за адресою пр-т Леся Курбаса, 6г, показав, що на наступний день після подій із затриманням хуліганів в приміщенні магазину він перевірив камери відео спостереження. На підставі переглянутих відеоматеріалів було прийнято рішення написати заяву до поліції про злочин. До поліції також були надані оригінали відео з камер спостереження та відео з бодікамер охоронців. Під час самого нападу його на роботі не було, очевидцем подій він не був, про їх обставини дізнався тільки через камери відео спостереження. Також, як йому відомо, до поліції зверталися заступник начальника охорони та інспектори. Як також уточнив свідок, він особисто оглядав запис з камер відео спостереження, на записі чітко бачив обличчя НЕЧАЙ та ОСОБА_49 , яких не можливо сплутати з іншими особами. В цілому на відео зафіксовано, як три особи зайшли до магазину і взяли напрям до відділу з спиртними напоями, взяли спиртні напої та спробували зняти антикрадійну бирку, в цей час до них підійшов охоронець, після цього почалась бійка з охороною магазина. На виході з магазину двох молодиків затримали, а саме ОСОБА_49 та НЕЧАЙ, також було знайдено ніж, яким розмахував останній, проте доля ножа йому не відома.

Вказані обставини злочину у стислому вигляді знайшли своє відтворення і у заяві свідка про злочин від 04 квітня 2018 року, яка була досліджена судом (т. 2 а. 63).

Статус свідка ОСОБА_84 як менеджер з безпеки підтверджено оглянутим судом за клопотанням захисту службовим посвідченням на останнього.

Згідно з дослідженим судом протоколами пред`явлення особи для впізнання (т. 2 а. 78-85), свідок ОСОБА_85 кожного разу окремо у присутності понятих впізнав НЕЧАЙ та ОСОБА_49 , першого відповідно як особу, яка вчиняла хуліганство із застосуванням насильства та погрожувала ножем, розмахуючи ним перед обличчям, а другого як особу, яка також вчиняла хуліганські дії, викрикувала образи та відтягувала від НЕЧАЙ.

Під час дослідження вказаних протоколів пред`явлення особи для впізнання свідок ОСОБА_42 підтвердив їх достовірність в частині, що його стосується.

Дані протоколів пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_85 узгоджуються з даними протоколів затримання на місці подій саме НЕЧАЙ та ОСОБА_49 04 квітня 2018 року о 01 год. 15 хв. (т. 2 а. 86-89).

Суд відхиляє клопотання захисту про визнання протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_85 недопустимим доказом через те, що вказана особа не була допитана судом. Пред`явлення свідку особи для впізнання є самостійною процесуальною слідчою (розшуковою) дією, результати якої не ототожнюються законом із показаннями такого свідка, які надаються виключно під час допиту (ст. ст. 95, 224 та 228 КПК України).

Суд, погодившись із доводами захисту, визнає недопустимим доказом відомості, які містить протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений з потерпілим ОСОБА_29 особою, яка не мала повноваження слідчого з огляду на дані реєстру в межах провадження № 0002771 (т. 2 а. 74-77).

Згідно з дослідженим судом протоколом огляду місця події від 28 травня 2018 року (т. 2 а. 65-67) з службового приміщення супермаркету «Велика кишеня», розташованого в м. Києві по пр-кту Лесі Курбаса, 6г, вилучено диск з відеозаписом подій в ніч з 03 на 04 квітня 2018 року, які відбувалися в торговому залі цього магазину.

Згідно з дослідженим судом протоколом огляду відеозапису від 28 травня 2018 року з додатками у виді фото таблиць, на них зафіксовані події в ніч з 03 на 04 квітня 2018 року, які відбувалися в торговому залі супермаркету «Велика кишеня», розташованого в м. Києві по пр-кту Лесі Курбаса, 6г, (т. 2 а. 68-72), зокрема, на останніх зафіксовано як 04 квітня 2018 року на початку 01 год. ночі до вказаного супермаркету зайшли три особи, перша - у смугастій на спині курточці (фото № № 1, 3 та 4 т. 2 а. 70-71), друга - у однотонній синій курточці, зелена кофта під нею (фото № № 2 та 3 т. 2 а. 70-71).

Під час дослідження вказаних фотоматеріалів обвинувачений ОСОБА_42 ідентифікував себе як першу особу, що зайшла до супермаркету у смугастій на спині курточці (фото № № 1, 3 та 4 т. 2 а. 70-71), а НЕЧАЙ ідентифікував себе як другу особу у однотонній синій курточці, зелена кофта під нею (фото № № 2 та 3 т. 2 а. 70-71), потерпілий ОСОБА_29 та ОСОБА_83 , кожний окремо, вказали, що саме в приміщенні даного магазину були вчинені хуліганські дії з боку ОСОБА_49 та НЕЧАЙ.

Як вбачається з безпосередньо переглянутих судом відео записів, які розміщені на диску та були предметом огляду, результати якого зафіксовані у протоколі від 28 травня 2018 року (т. 2 а. 73), з урахуванням показань обох обвинувачених, які ідентифікували себе за одягом як учасників цих подій, на останніх безперервно окремими сюжетами та з різних ракурсів зафіксовано як 04 квітня 2018 року о 01 год. у проміжку часу з 08 по 12 хв.:

а) в приміщенні торгового залу вказаного супермаркету заходять першим БУБНОВ (09 сек. запису, зображення кольорове, ідентифікований самим обвинуваченим за фото, ідентифікується за чітким зображенням обличчя, одягнутий у смугасту темно синю курточку), другим заходить в торговий зал НЕЧАЙ (12 сек. запису, зображення кольорове, ідентифікований самим обвинуваченим за фото, ідентифікується за чітким зображенням обличчя, одягнутий в однотонну синю курточку з капюшоном, під нею зелена кофта) і третім заходить особа в червоній курточці зовні схожа на свідка ОСОБА_54 (запис «16 ( НОМЕР_1 », камера № 16);

б) в приміщенні торгового залу відділу алкогольних напоїв того ж супермаркету проходить охоронець (починаючи з 05 сек. запису), в цей відділ заходить БУБНОВ, а НЕЧАЙ з ОСОБА_41 проходять далі (починаючи з 29 сек. запису), ОСОБА_42 у тому ж відділі блокує зафіксованого вище охоронця від НЕЧАЙ, який перебуває поруч і позаду ОСОБА_49 (починаючи з 01 хв. 04 сек. запису), у тому ж відділі зафіксовано НЕЧАЙ з предметом схожим на ніж у правій руці (візуалізуєтсья лезо), поруч лівіше ОСОБА_42 внаслідок невдалого намагання ударити іншого охоронця падає спиною на торгові полиці, від чого падає і розбивається пляшка напою (починаючи з 01 хв. 21 сек., 01 хв. 30 та 36 сек. запису) (запис «11 (04-04-18 01'09'10)», камера № 11);

в) аналогічні обставини використання НЕЧАЙ предмета схожого на ніж у правій руці зафіксовані з іншого ракурсу з камери охоронця, при цьому НЕЧАЙ, весь час перебуваючи за спиною ОСОБА_49 з лівої кишені своєї куртки достає ніж і перекладає його в праву руку (чітко візуалізується лезо 03 сек. запису) та тримаючи в руці із-за спини БУБНОВА небезпечно зближується з охоронця, на це криком реагує жінка охоронець «ніж», попереджуючи свого напарника про загрозу для його життя та здоров`я, оцінюючи її як реальну (06 сек. запису), ОСОБА_42 же, будучи спиною до НЕЧАЙ, намагається заспокоїти охоронців і припинити подальшу ескалацію конфлікту (запис «VID40F_0001_1»);

г) біля центрального виходу відбувається затримання охоронцями супермаркету ОСОБА_49 (ближче до джерела зйомки) і НЕЧАЙ (далі від джерела зйомки), при цьому на 41 сек. запису зафіксовано рух правої руки НЕЧАЙ, якою він скидає певний предмет від себе, цей предмет рикошетить від складених корзинок, потім від охоронної рамки і залишається лежати біля неї, його відразу з підлоги підіймає працівник магазину і відносить в бік, на 48-49 сек. запису візуалізується блиск від леза цього предмету, яке виступає за межі зігнутих в кулак пальців правої руки працівниці магазину, поруч в торговому залі наявні сліди боротьби (розкидані по підлозі товари), на 01 хв. 37 сек. запису до приміщення магазину повертається ОСОБА_41 з дівчиною, на 11 хв. 49 сек. з`являються озброєні працівники державної служби охорони, позначений на моніторі астрономічний час 01 год. 22 хв. 54 сек. (запис «16 (04-04-18 01'11'03)», камера № 16);

ґ) аналогічні обставини затримання НЕЧАЙ зафіксовані з іншого ракурсу з камери охоронця, при цьому після того, як охоронці звертають увагу на ніж в руці затриманого НЕЧАЙ, якого поклали та заблокували на підлозі (01 хв. 10 сек. запису), НЕЧАЙ правою рукою скидає чітко візуалізований ніж від себе, який рикошетить від складених корзинок, потім від охоронної рамки і залишається лежати біля неї (запис, починаючи з 01 хв. 12 сек.) (запис «VID40F_0001_1», «VID40F_0001_2» та «VID49F» відповідно).

Суд дотримуючись своєї попередньої правової позиції, наведені результати відео та аудіо фіксації подій у повному обсязі визнає допустимим, а враховуючи зміст та місце одержання цих відомостей безспірно належним та достовірним доказом, оскільки фактичні дані про скоєння злочину у даному випадку ситуативно (випадково) зафіксованими як відкритими відеокамерами спостереження, розташованими в приміщеннях торгового залу супермаркету, так і відкритими камерами відео фіксації на одязі охорони супермаркету.

Доводи захисника про недопустимість вказаних доказів через сумнівний характер зафіксованої інформації (є очевидна нарізка сюжетів, зміст якої захисту не зрозумілий, не скрізь позначено астрономічний час подій тощо) суд оцінює критично як очевидно надумані.

Обвинувачений НЕЧАЙ даних, зафіксованих на відео, не оспорював, чітко ідентифікував себе, до того ж уточнив, що запам`ятав маленьку камеру на одязі охоронця, який його затримував, однак також наполягав і на тому, що в його руках під час зафіксованих подій була проста металева запальничка, яку він невдало взяв в руки.

Свідок ОСОБА_42 , який на правах обвинуваченого брав участь в дослідженні вказаного відео запису, підтвердив достовірність останнього, не зважаючи на його епізодичність та багаторакурсність, та уточнив, що в руках НЕЧАЙ дійсно був зафіксований ніж, який той носив із собою постійно і неодноразово демонстрував, подальша доля цього ножа йому не відома, оскільки він лежав обличчям до підлоги, будучи затриманим.

Суд, дотримуючись своєї сформульованої позиції щодо іншого відео, не знаходить правових підстав і у даному випадку для задоволення клопотання захисту про визнання вказаних відео записів недопустимими, оскільки їх фрагментарний характер не є ознакою підробки, так як не змінює характеру та послідовності зафіксованих на них подій з участю обвинуваченого та інших осіб.

За таких обставин, суд вважає доведеним за результатами судового розгляду за даним епізодом те, що 04 квітня 2018 року о 01 год. у проміжку часу з 08 по 12 хв., ОСОБА_8 в групі з в групі з особою № 3, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Велика Кишеня», розташованого по пр. Л.Курбаса, 6-Г в м. Києві, вчинив хуліганські дії відносно гр-н ОСОБА_27 та ОСОБА_53 , а саме, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилась в заподіянні потерпілому ОСОБА_26 тілесних ушкоджень, а також поєднуючи свої дії із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Висловлені захистом сумніви у цій версії події спростовані фактами, встановленими на підставі наведених допустимих доказів, і ця версія, яка дає підстави для визнання НЕЧАЙ винуватим за пред`явленим обвинуваченням, є єдино можливою версією, яка і може пояснити таку сукупність встановлених судом фактів (групове, разом з іншою особою, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалося особливою зухвалістю - спільним застосуванням до потерпілого фізичного насильства, а з боку НЕЧАЙ і предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, приховування якого з боку останнього задокументовано).

За змістом ч. 4 ст. 296 КК України використання при вчиненні хуліганства ножа, який не належить до холодної зброї (іншого не встановлено) є підставою для кваліфікацій дій винуватої особи за цією нормою не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ним тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою такого предмету створює реальну загрозу для життя та здоров`я громадян, що і мало місце фактично.

Однак, за даним епізодом суд, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, виключає з обвинувачення ОСОБА_8 посилання: - на те, що він в групі з Особою № 3 з хуліганських мотивів псував товар, який знаходився на полицях гіпермаркету, оскільки ці обставини поданими доказами не доведені; - на таку ознаку початкових ненасильницьких хуліганських дій з його боку по відношенню до охоронців ОСОБА_27 та ОСОБА_53 , як особливу зухвалість, оскільки такі дії до застосування насильства не виходили за межі дрібного хуліганства; - на групове, тобто разом із Особою № 3, застосування з хуліганських мотивів предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки такі дії НЕЧАЙ вчинив самостійно, іншого поданого доказами не доведено; - на застосування з боку НЕЧАЙ предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, оскільки суд ніж, дані щодо належності якого до холодної зброї відсутні, вважає предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, як власне про це і вказано по тексту обвинувального акта в розділі викладу фактичних обставин та розгорнуто сформульованого обвинувачення.

Згідно з протоколом затримання ОСОБА_8 (т. 2 а. 86-88) фактичний час такого затримання був о 01 год. 15 хв. 04 квітня 2018 року, що повністю узгоджується з даними відео запису подій про їх астрономічний час.

Підстави вважати таке затримання протиправним відсутні, воно супроводжувалося із необхідним та співрозмірним загрозі застосуванням фізичної сили до групи правопорушників, один з яких погрожував предметом, схожим на ніж, на місці вчинення ними протиправних дій.

Відсутність даних про вилучення під час затримання в ОСОБА_8 предмету, схожого на ніж, не спростовує факту його існування, який з усією повнотою зафіксований на документальних доказах відео фіксації цих подій та підтверджений показаннями свідка ОСОБА_49 .

Завершивши оцінку доказів за кожним епізодом суд, зважаючи на загальний характер зауважень захисту щодо доказів обвинувачення в цілому, також дійшов таких висновків.
Всупереч твердженням захисту істотних суперечностей в показаннях свідків та всіх допитаних потерпілих не виявлено, а окремі зафіксовані при цьому розбіжності, на які вже суд звертав увагу, є дрібними і не впливають на оцінку показань вказаних осіб в суді.

У даному провадженні виявилася унікальною ситуація, коли події, що відбувалися у часі окремими епізодами, на початку та в кінці зафіксовані на відео носіях. Ці фіксовані дані повністю узгоджуються з динамікою зростання суспільної небезпечності як характеристики дій обвинуваченого, яка корелюється з процесом обтяження стану його алкогольного сп`яніння і відображена в обвинувальному акті стороною обвинувачення як динаміка злочинної діяльності.

Для задоволення клопотання сторони захисту про визнання всіх поданих прокурором доказів неналежними відсутні правові підстави, а самі такі клопотання, подані за кожним епізодом окремо, є надуманими. Подані стороною обвинувачення докази прямо стосуються обставин, що підлягають доказуванню в межах даного провадження, відтак є належними.

Є безпідставним клопотання захисту і про визнання недопустимими доказів обвинувачення, здобутих в межах інших кримінальних проваджень №№ 0002740 (за епізодом хуліганства щодо ГЕРАСИМЕНКА), 0002757 (за епізодом розбою щодо БОНДАРА), 0002725 (за епізодом розбою щодо КОВАЛЕНКА), 0002771 (за епізодом хуліганства щодо ТИМОШЕНКА та МЕЛЬЩИКОВА), саме які, як це вбачається з постанови про об`єднання матеріалів досудового слідства від 24 травня 2018 року, об`єднані в одне провадження з № 0002711, яке і є предметом даного судового розгляду. Ці дані узгоджуються з відомостями, які містить обвинувальний акт та додаток до нього (Розділ ІІ). Здобуті на первинному етапі слідства докази в межах вказаних проваджень після процедури їх об`єднання в одне провадження свого доказового значення не втратили. Захисник помилково оцінив поданий прокурором витяг з реєстру кримінального провадження як повну інформацію щодо всіх внесених в реєстр процесуальних рішень, до того ж не звернув увагу на те, що цей витяг був сформований станом на 02 липня 2018 року, тобто вже після направлення обвинувального акту до суду.

Витяги з реєстру досудових розслідувань не розглядаються як докази обвинувачення, проте суд їх оцінює як документи на підтвердження дотримання процедури початку досудового розслідування.

Поодинока відсутність в окремих протоколах слідчих дій вказівки на номер кримінального провадження, в межах якого проводилася та чи інша слідча дія (протокол огляду місця події - службового приміщення охорони супермаркету «Континент» від 10 травня 2018 року (т. 1 а. 104-106), протокол огляду місця події ділянки місцевості за адресою: вул. Гната Юри, 6-г від 04 квітня 2018 року та інші протоколи, оформлені в цей день (т. 1 а. 201-221), безумовно є недоліком, проте з урахуванням встановленої безспірної належності одержаних внаслідок таких слідчих дій доказів до предмету доказування ці недоліки самі по собі не можуть свідчити про недопустимість доказу в цілому. До того ж огляди місця події 04 квітня 2018 року проводилися в день відкриття кримінального провадження і не втрачають свого доказового значення за законом (ч. 3 ст. 214 КПК України).

Всупереч твердження захисника протокол огляду відеозапису від 10 травня 2018 року (т. 1 а. 107-112), зокрема додаток до нього, містить посилання на провадження № 0002711, в межах якого і здійснювалась ця слідча дія.

Суд за результатами судового розгляду вважав за необхідне в межах висунутого звинувачення конкретизувати окремі фактичні обставини вчинення злочинів (напр., щодо певних часових параметрів подій, конкретизації їх учасників тощо).

Правова кваліфікація.
Враховуючи все наведене, дії ОСОБА_8 , який 03 квітня 2018 року, близько 17 год., знаходячись в приміщенні супермаркету «Континент», розташованого по вул. Якуба Коласа, 10 в м. Києві, в групі з іншою особою вчинив хуліганські дії відносно гр-на ОСОБА_18 , а саме, вчинене групою осіб грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, під якою суд розуміє застосування до потерпілого фізичного насильства, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України.

Дії ОСОБА_8 , який 03 квітня 2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв., за попередньою змовою в групі з іншими особами, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив напад на гр-на ОСОБА_21 з метою заволодіння його майном та заволодів ним (розбій), завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 700 грн. та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також дії ОСОБА_8 , який 04 квітня 2018 року, приблизно о 01 год. 00 хв., за попередньою змовою групою осіб, знаходячись біля будинку по АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, вчинив напад на гр-на ОСОБА_24 з метою заволодіння чужим майном та заволодів ним (розбій), завдавши останньому майнову шкоду на суму 9 071 грн. 47 коп. та легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, суд за всіма цими епізодами кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України.

Дії ОСОБА_8 , який 04 квітня 2018 року о 01 год. у проміжку часу з 08 по 12 хв., знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Велика Кишеня», розташованого по пр. Л.Курбаса, 6-Г в м. Києві, в групі з іншою особою вчинив хуліганські дії відносно гр-н ОСОБА_27 та ОСОБА_53 , а саме, вчинене групою осіб грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, під якою суд розуміє застосування до потерпілого фізичного насильства, та окремо з боку ОСОБА_8 із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 296 КК України.

Оцінка доказів за обвинуваченням, яке суд визнав недоведеним.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 також обвинувачувався і в тому, що 03 квітня 2018 року, приблизно о 19 год. 50 хв., за попередньою змовою з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження і одна з яких ідентифікована судом під час судового розгляду як Особа № 2, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно у неповнолітнього ОСОБА_65 , яке належить брату останнього ОСОБА_86 , завдавши йому майнову шкоду.

Так, як вказано в обвинувальному акті, ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаний час біля будинку по пр. Палладіна, 7-А в м. Києві, разом із вказаними іншими особами, помітивши раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_65 , вирішили заволодіти його майном, тим самим вступили у попередню змову на вчинення грабежу. Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , наблизившись до ОСОБА_65 штовхнув його в плече, після чого вдарив в обличчя, в результаті чого ОСОБА_87 втратив рівновагу та впав на землю. У свою чергу, вказані інші особи, продовжуючи злочині дії ОСОБА_8 , стали наносити удари ОСОБА_88 в різні частини тіла. Коли потерпілий знаходився на землі, одна з вказаних інших осіб, користуючись безпорадністю потерпілого та реалізуючи спільний умисел на вчинення грабежу, з метою незаконного збагачення відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_65 мобільний телефон марки «Айфон 6» із сім-карткою, на рахунку якої були грошові кошти. У подальшому ОСОБА_8 з вказаними особами з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вказаними спільними діями ОСОБА_8 та вказаних інших осіб ОСОБА_88 були спричинені легкі тілесні ушкодження у виді саден та синців.

Допитаний за даним епізодом обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість не визнав, посилаючись на те, що до пограбування цього потерпілого не причетний. ОЛІЙНИК 03 квітня 2018 року, приблизно о 19 год. 50 хв., пнув його плечем, проходячи поруч біля будинку по пр. Палладіна, 7-А, у зв`язку з чим між ними виник словесний конфлікт та бійка, під час якої вони обидва впали на землю. Коли він, НЕЧАЙ, піднявшись струшував бруд з одягу, його друзі ВОВНЕНКО та «Сява» з власної ініціативи почали бити ОЛІЙНИКА, після чого всі розійшлися. Про те, що в потерпілого під час цих подій викрали телефон, він дізнався лише під час слідства.

Допитаний в судовому засіданні у присутності законного представника матері ОСОБА_89 неповнолітній потерпілий ОСОБА_87 показав, що у вечорі 03 квітня 2018 року повертаючись з коледжу зайшов до магазину «Новус» купити води. Коли вийшов з магазину і продовжив рух до дому, побачив групу молодих людей, що сиділа на паркані навпроти магазину поблизу АДРЕСА_3 . Проходячи повз цю групу, приблизно о 19 год. 50 хв. ОСОБА_8 , тримаючи в одній з рук біту, зачепив його плечем, після чого взяв рукою за шию і погрозив словами «Я тебе зараз вб`ю». Він, потерпілий, намагався звільнитись, але інша особа потягнула його за капюшон на землю. Коли він, потерпілий, впав на землю, його почали бити дві особи ногами, після цього відразу втекли. Піднявшись він виявив відсутність в себе телефону марки «Айфон 6». Хто саме витягнув з його кишені телефон він, потерпілий, не бачив, будь-якої вимоги до нього віддати майно нападниками не висувалося. На даний час телефон повернутий.

Вказані обставини злочину у стислому вигляді знайшли своє відтворення і у заяві законного представника потерпілого про злочин від 03 квітня 2018 року, яка була досліджена судом (т. 2 а. 28).

Як вбачається з досліджених судом даних протоколу пред`явлення особи для впізнання (т. 1 а. 125-127), з урахуванням наданих до них пояснень з боку потерпілого ОСОБА_65 , останній у присутності понятих впізнав саме НЕЧАЙ як особу, яка за вказаних вище обставин розпочала конфлікт. Під час дослідження в суді вказаного протоколу потерпілий уточнив, що НЕЧАЙ не був тією особою, яка витягла в нього телефон з кишені куртки, як про це помилково вказано у протоколі вказаної слідчої дії.

Підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_87 , даючи показання на користь захисту, міг оговорити НЕЧАЙ, відсутні.

Допитаний в судовому засіданні як свідок за даним епізодом ОСОБА_52 показав таке. На масиві Академмістечка, в районі супермаркета «Новус», поруч з їх компанією проходив хлопчина - ОЛІЙНИК, який випадково перечепився плечем з НЕЧАЙ, у зв`язку з чим останній почав проявляти агресію до вказаного хлопчини, яка переросла у бійку, не зважаючи на те, що ОЛІЙНИК відразу вибачився. НЕЧАЙ з ОЛІЙНИКОМ разом впали, з кишені ОЛІЙНИКА випав телефон. Побачивши це, до НЕЧАЙ приєднався їх знайомий на прізвисько « ОСОБА_68 », який також почав бити ногами ОЛІЙНИКА і забрав телефон останнього, після чого всі вони втекли. Як уточнив свідок ОСОБА_42 , ніякої домовленості на побиття вказаного потерпілого в них взагалі не було, інцидент стався випадково.

Ці показання свідка узгоджуються в цілому з показаннями ОСОБА_90 .

Натомість вказані докази у своїй сукупності зовсім не доводять того, що ОСОБА_8 перед початком конфлікту вступив у попередню змову з іншими особами на грабіж ОСОБА_65 , а встановлені в суді обставини заволодіння телефоном потерпілого «під час бійки випав з карману і саме тому його забрав один із учасників такої бійки» зовсім не доводять того, що ОСОБА_8 , який після втручання товаришів у цій бійці участі не брав, в якійсь спосіб взяв участь у відкритому протиправному заволодінні майном потерпілого.

Правова оцінка дій інших учасників цих подій перебуває поза межами судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_91 , який не був очевидцем подій, підтвердив показання свого брата і надав свідчення щодо права власності згаданого телефону, як і отримані дані за результатами дослідження судом висновку судово-медичної експертизи № 762/е від 21 травня 2018 року (т. 1 а. 129-133) про характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, копії фіскальних чеків та гарантійних документів (т. 1 а. 122-124), вказаних висновків суду про недоведену причетність НЕЧАЙ до грабежу за даним епізодом не спростовують.

Згідно з ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівність перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, дослідивши всі обставини кримінального провадження, вважає, що за результатами даного судового розгляду не доведено, що ОСОБА_8 за викладених в обвинувальному акті обставин, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, 03 квітня 2018 року, приблизно о 19 год. 50 хв., за попередньою змовою з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно у неповнолітнього ОСОБА_65 , яке належить брату останнього ОСОБА_86 , а тому за цим обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, належить виправдати та ухвалити щодо нього виправдувальний вирок з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що злочин вчинено обвинуваченим.

Призначення покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах доведеного обвинувачення суд згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, дані про особу винного, який раніше не судимий, проте вже мав приводи в поліцію за підозрою у вчинення корисливих правопорушень і належних висновків для себе не зробив (т. 2 а. 163), за місцем проживання характеризується задовільно, виховувався у багатодітній сім`ї однією матір`ю, вечірню школу, до якої зарахований, не відвідував (т. 1 а. 77), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд визнає його вік. Обставиною, що обтяжує його покарання за ч. 2 ст. 187 та ч. 4 ст. 296 КК України, суд визнає вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги тяжкість вчинених ОСОБА_8 злочинів та перелічені дані про його особу, його роль у вчиненні кожного з злочинів окремо, суд, керуючись правилами ст. 65, ч. 5 ст. 68 КК України вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 187, ч.ч. 2 та 4 ст. 296 КК України, обравши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Водночас, беручи до уваги всі викладені обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення останнього в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак не знаходить правових підстав для застосування ст. ст. 69 та 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нового злочину.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний ОСОБА_8 судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 368, 370, 371, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням з підстав не доведення того, що злочин вчинено ОСОБА_92 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 та ч. 4 ст. 296 КК України, за якими призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком:

- за ч. 2 ст. 296 КК України на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 296 КК України на 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 187 КК України на 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_93 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_4 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 04 квітня 2018 року з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою в межах даного кримінального провадження.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме особисті речі потерпілих - повернути потерпілим та використовувати за належністю, а інші зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з дня отримання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_94