Справа № 591/6338/19
Провадження № 1-кс/591/4511/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_3 , яку він та захисник підтримали та мотивували тим, що заявник звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинені на його думку злочини слідчим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_7 , пов`язані з неправомірними діями щодо розслідування та розгляду справи відносно нього. Оскільки відомості до ЄРДР внесені не були, тому просив зобов`язати уповноважену особу вчинити ці дій.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги, в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог.
Слідчий суддя, вивчивши надані сторонами матеріали, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не спростовано сторонами, що на адресу прокуратури Сумської області надійшла заява (скарга) ОСОБА_3 від 05 вересня 2019 року, в якій він фактично просив внести відомості до ЄРДР про вчинені на його думку злочини слідчим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_7 , пов`язані з неправомірними діями щодо розслідування та розгляду справи відносно нього.
Підтвердження надходження до прокуратури Сумської області заяви від 12 серпня 2019 року, про яку йде мова в скарзі заявника, суду не наведено.
Відомості по заяві ОСОБА_3 від 05 вересня 2019 року до ЄРДР внесені не були, про що свідчить відповідне повідомлення прокуратури від 01 жовтня 2019 року № 15/1-3581-19.
В контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокуратури відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята та зареєстрована в цій установі, чого також не спростували сторони.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на його думку злочин.
З дослідженого судом звернення ОСОБА_3 вбачається те, що хоча його заявник і вважає заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення слідчим та прокурором кримінальних правопорушень як такових. Зокрема, в ньому взагалі не наведено викладу обставин вчинених на думку заявника злочинів, а також дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводиться оцінка доказів по справі відносно нього та наводиться перелік процесуальних дій та рішень, з якими не згоден заявник.

Заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на його безпідставних власних міркуваннях та не містить наведення об`єктивної сторони діянь, а сам по собі факт процесуальної діяльності слідчого та прокурора, вчинення (або невчинення) процесуальних дій, з якими не погоджується сторона, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, оскільки такі дії є безпосереднім предметом їх (прокурорів та слідчих) процесуальної діяльності, для оскарження яких законом визначений порядок.

Іншими словами, заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зазначаються дії, які він вважає неправомірними, тобто на думку суду вказане звернення є фактичною незгодою заявника з процесуальними діями та рішеннями слідчого та прокурора, а також незгодою з оцінками обставин кримінального провадження відносно нього, без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вони (дії) є злочинними.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду прокуратурою Сумської області обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_3 не були внесені відомості до ЄРДР.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих сторонами матеріалів.

Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по заяві скаржника від 05 вересня 2019 року, щодо неправомірних на його думку дій слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1