Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/380/18
Провадження № 1-кп/475/7/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої- судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря : ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

потерпілих : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Доманівка, Доманівського району Миколаївської області, українця, не

працюючого, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2018р. народження, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 остаточно обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.286 КК України за наступних обставин:

25.06.2016року, близьке 20 год., водій ОСОБА_5 , керував автомобілем марки «ВАЗ-2121», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та рухався по автодорозі між населеними пунктами с.Богданівка- с.Марївка, у напрямку с.Богданівка Доманівського району Миколаївської області, зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. та правим боковим інтервалом близько 1 м.

У цей же час, ОСОБА_5 на відстані близько 10 метрів попереду, помітив автомобіль «ВАЗ-2115» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_7 , який виїхав з повороту ліворуч та рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, ближче до центра дороги, зі швидкістю приблизно 30 км/год.

На відстані близько 10 м., водії обох транспортних засобів помітили один одного та водій автомобіля «ВАЗ-2121» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ОСОБА_5 , маючи технічну можливість попередити ДТП, всупереч п.10.1,

11.3 Правил дорожнього руху України, а саме:- «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», - «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу», жодних заходів не вжив, та виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення лівою передньою частиною автомобіля «ВАЗ-2121» з лівою передньою частиною автомобіля «ВАЗ-2115».

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій та пасажир автомобілю «ВАЗ-2115» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

Так, у ОСОБА_7 виявлено: крайовий перелом головки першої плеснової кістки, підвивих першого пальця, рани лоба справа, лівого колінного суглобу зліва, крововилив підколінної ямки зліва. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних вище, від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

У ОСОБА_8 виявлено: перелом в/з правого плеча, крововилив правого колінного суглобу, верхнього віка правого ока, забита рана лобу справа. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних вище, від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

З урахуванням транспортно-трасологічного і автотехнічного критерію оцінки слідів і об`єктів, відображених на схемі, в момент зіткнення ліва частина автомобіля «ВАЗ-2121» розташовувалась за серединою проїжджої частини, тобто на зустрічній смузі руху. Відповідно автомобіль «ВАЗ-2115» в момент зіткнення ТЗ розташовувався на смузі «свого руху».

Приведені в поясненнях і при слідчому експерименті водієм ОСОБА_7 , «викладені в постанові» дані, відповідають даним отриманим при проведенні дослідження в даному висновку, з урахуванням транспортно-трасологічного автотехнічного критерію оцінки фактичних даних, які маються в матеріалах справи, тобто є технічно спроможні в цій частині.

Дані, приведені в поясненнях і при слідчому експерименті водієм ОСОБА_5 «викладені в постанові», не відповідають даним, отриманих при проведенні дослідження в даному висновку. З урахуванням транспортно - трасологічного, автотехнічного критерію оцінки фактичних даних, які маються в матеріалах справи, тобто є технічно не спроможними в цій частині.

Водію автомобіля «ВАЗ-2121» в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, що викладені в п.п.10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України а саме: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу».

Водій автомобіля «ВАЗ-2115» ОСОБА_7 не мав технічної можливості своїми одноособовими діями попередити ДТП і тому в його діях не вбачається невідповідності вимогам п.12.3 в ПДР України, а його дії, передуючи ДТП, з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

За таких умов, дії водія автомобіля «ВАЗ-2121» не відповідали п.п.10.1, 11.3 ПДР України.

Належним і своєчасним виконанням вимог п.п.10.1, 11.3 ПДР України, водій автомобіля «ВАЗ-2121» ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити ДТП, а його дії, шо передували ДТП, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

На думку сторони обвинувачення, дії обвинуваченого ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчинені злочину не визнав та не побажав давати пояснення щодо обставин інкримінуємого йому обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 25 червня 2016р. близько 20 год. він разом із дружиною та малолітньою дитиною рухався на автомобілі марки ВАЗ 2115 із с.Богданівка в сторону с.Марївка Доманівського району. Здійснюючи поворот, на відстані близько 15 м., попереду, в зустрічному до нього напрямку потерпілий побачив автомобіль марки ВАЗ 2121, який рухався

посередині проїзної частини дороги. З метою уникнення аварії, потерпілий здійснив гальмування автомобіля, але зіткнення відбулося на середині дороги лівими частинами автомобілей. Від удару автомобіль розвернуло.На даному участку автодороги дорожня розмітка відсутня. Автомобіль , яким керував потерпілий рухався близько 30 км на годину. Внаслідок зіткнення автомобілей, він та дружина отримали тілесні ушкодження.

Потерпілий вважає, що обвинувачений порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дорожньо- транспортна пригода. Дорожньо-транспортна пригода сталася на полосі зустрічного руху по відношенню до розташування транспорту обвинуваченого в момент руху. Потерпілий рухався по своїй полосі і на невеликій швидкості, так як в машині знаходилася дружина та 10-ти місячна дитина. Обвинувачений знаходився в стані алкогольного спяніння, який визначили в лікарні швидкої допомоги. Автомобіль обвинуваченого рухався посередині дороги, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

В ході проведення слідчого експерименту потерпілий дав аналогічні пояснення, які підтвердив на місці вчинення ДТП.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 25.06.2016р. близько о 20 год. вона разом з чоловіком ОСОБА_7 та годовалою дитиною їхали в машині марки ВАЗ 2115 з с.Богданівка в сторону с.Марївка, Доманівського району. Здійснюючи поворот, на відстані близько 10 м. вона побачила світло фар машини, яка їхала посередині дороги у зустрічному до них напрямку. Потім відчула удар машин. Внаслідок зіткнення автомобілей, вона отримала тілесні ушкодження. В ході проведення слідчого експерименту вона дала аналогічні пояснення і показала на місці обставини вчинення ДТП.

На підтвердження обвинувачення, інкримінуємого ОСОБА_5 , стороною обвинувачення суду надані письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні за участі всіх учасників судового провадження, а саме:

витяг з кримінального провадждення № 0000301 від 25.06.2016р., який свідчить про реєстрацію повідомлення про вчинення ДТП 25.06.2016р., що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.286 КК України;

протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.06.2016р., складеного за участі понятих та учасників пригоди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з описом механічних пошкоджень автомобілей, складанням схеми та фотозображеннями, яким було зафіксовано місце вчинення дорожньо- транспортної пригоди:

розписка ОСОБА_7 від 26.06.2016р. про передачу транспортного засобу працівникам поліції для проведення слідчих дій;

заява ОСОБА_5 від 26.06.2016р. про згоду на залишення транпортного засобу на території домоволодіння гр. ОСОБА_11 ;

заява ОСОБА_7 від 26.06.2016р. про згоду на залишення транпортного засобу на території домоволодіння гр. ОСОБА_11 ;

розписка ОСОБА_11 від 26.06.2016р. з зобовязанням зберігати транспортні засоби ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на території свого домоволодіння;

постанова про визнання і приєднання до провадження речових доказів від 26.06.2016р., відповідно до якої транспортні засоби ВАЗ 2121 та ВАЗ 2115 визнані речовими доказами та залишені на відповідальному зберіганні у ОСОБА_11 ;висновок експерта № 280 від 04.06.2018р. Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, відповідно до якого судовий експерт ОСОБА_12 зазначив, що аналізуючи надану на дослідження схему до протоколу ОМ ДТП, а саме-кінцеве розташування транспортних засобів відносно меж проїздної частини, можна вказати наступне, по перше- відсутні розмірні привязки даних транспортних засобів відносно самого заокруглення дороги, тобто не відомо чи на прямій ділянці дороги сталось зіткнення чи в межах заокруглення дороги, а по друге-розмірні привязки транспортних засобів відносно меж проїздної частини, що маються на схемі, суперечать одна одній. Проаналізувавши викладене експерт вважає, що встановити місце зіткнення даних транспортних засобів відносно меж проїздної частини з урахуванням їх кінцевого розташування та розташування їх центру ваги в рамках даного експертного дослідження не є можливим. Проаналізувавши надані на дослідження слідчі експерименти учасників та свідків даної пригоди, експерт приходить висновку, що використовувати вказані дані є недоцільно, оскільки це може привести до дачі хибного висновку при проведені дослідження. Дане твердження базується на підставі того, що дані слідчі експерименти проводилися без урахування встановлення місця зіткнення транспортних засобів відносно заокруглення дороги та в подальшому без проведення щосекундної розстановки транспортних засобів від місця зіткнення з урахуванням траєкторій руху транспортних засобів до зіткнення з відповідними швидкостями.Дана розстановка дозволяє встановити момент настання оглядовості автомобілів для водіїв обох транспортних засобів, що необхідно для встановлення моменту виникнення небезпеки для руху для кожного з водіїв та в подальшому для проведення відповідних розрахунків на встановлення технічної спроможності свідчень учасників і свідків пригоди, а також для встановлення наявності технічної можливості запобігання зіткнення для кожного з водіїв. Підсумовуючи проведене дослідження можна вказати, що відповісти на дані питання, поставлені перед експертом в рамках даного експертного дослідження, без вищезазначених даних не є можливим, оскільки не є можливим повністю встановити механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди;

повідомлення про неможливість проведення експертизи № 304 від 07.07.2017р., відповідно до якого судовий експерт ОСОБА_12 повідомляє, що у звязку з невиконанням клопотання про надання додаткових вихідних даних для проведення експертного дослідження інженерно-транспортної експертизи, провести зазначену експертизу за експертною спеціальністю 10.1 Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод, без вище вказаних даних, не є можливим;

клопотання судового експерта ОСОБА_12 № 304 від 22.05.2017р. про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1;

висновок експерта № 09-1-493 від 08.09.2016р. з фотозображеннями, Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру інженерно-транспортної експертизи за експертною спеіальністю 10.4 Транспортно-трасологічні дослідження, відповідно до якого первинний контакт між автомобілем ВАЗ 2115, д.н. НОМЕР_2 і автомобілем ВАЗ 2121 д.н. НОМЕР_1 відбувся наступним чином: автомобіль ВАЗ -2115 розташовувався передньою лівою частиною (центральною і лівою частиною переднього бампера, лівою частиною декоративного облицювання радіатора, передньою лівою частиною капота кузова, лівою фарою головного освітлення, передньою частиною переднього лівого крила кузова) до передньої лівої частини ( лівої частини переднього бампера, лівої частини панелі облицювання радіатора, лівої частини декоративної решітки радіатора, лівої фари головного світла, передньої частини переднього лівого крила кузова і передньої лівої кутової частини капота кузова) автомобіля ВАЗ 2121. Під час первинного контакту повздовжні осі автомобіля ВАЗ 2115 і автомобіля ВАЗ 2121 знаходились під кутом близьким до 165+- 5*. Зіткнення між автомобілем ВАЗ 2121 і автомобілем ВАЗ 2115

відбулося в межах проїжджої частини, за умови розташування ділянок уламків автомобілів перед передніми їх частинами ( на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди не вказані розміри ділянок та не вказані їх розмірні привязки щодо меж проїздної частини, стаціонарних обєктів та інших обєктів позначених на схемі) в районі кінцевого їх положення. Точніше визначення місця первинного контакту( зіткнення) і розміщення транспортних засобів у цей момент відносно меж проїздної частини через відсутність достатньої кількості ознак, наведених вище, не є можливим;

висновок експерта № 09-1-494 від 05.09.2016р. з фотозображеннями, Миколаївського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, рульове керування і робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 2115 д.н. НОМЕР_2 , знаходилась в працездатному стані;

висновок експерта № 09-1-495 від 06.09.2016р. з фотозображеннями, Миколаївського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, рульове керування і робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 2121 д.н. НОМЕР_1 , знаходилась в працездатному стані;

висновок експерта № 429 від 30.06.2016р. судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_13 виявлено:крайовий перелом головки першої плеснової кістки, підвивих першого пальця, рани лоба справа, лівого колінного суглобу зліва, крововилив підколінної ямки зліва. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних у постанові, від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я;

висновок експерта № 430 від 30.06.2016р. судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено: перелом в/з правого плеча, крововилив правого колінного суглобу, верхнього віка правого ока, забита рана лобу справа. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних у постанові, від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я;

постанова про призначення транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи (механізму та обставин ДТП) від 15.10.2018р., якою доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз проведення автотехнічної експертизи . Експерту доручено визначити момент виникнення небезпеки, виходячи з існуючих методик і конкретної дорожньої обстановки;

висновок експерта № 18-66 від 23.03.2018р. комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню обставин ДТП, в якій експерт ОСОБА_14 зазначив, що з наведеного на схемі вбачається, що з точки зору на відповіді на питання про те, як розташовувалися транспортні засоби в момент зіткнення і де відносно меж проїжджої частини розташовувалось місце зіткнення, найбільш інформативними є наявність і положення осипи, а також слідів. Але у звязку з тим, що характеристики осипів, состав, розміри і розмірні привязки до автомобілів і кордонів проїжджої частини і розмірні привязки слідів до кордонів проїжджої частини на схемі не наведено, то з урахуванням тільки транспортно-трасологічного критерію оцінки слідів і обєктів, відображених на схемі, відповісти на питання про те, як розташовувалися транспортні засоби в момент зіткнення і де відносно меж проїжджої частини розташовувалось місце зіткнення, не надається можливим. Застосуючи методику встановлення місця зіткнення у випадку зустрічного зіткнення транспортних засобів, в разі, якщо транспортні засоби після ДТП остаються в контакті один з одним, експерт прийшов до висновку, що з урахуванням транспортно-трасологічного і автотехнічного критерію оцінки слідів і обєктів, відображених на схемі, в момент зіткнення ліва частина автомобіля ВАЗ 2121 розташовувалась за серединою проїжджої частини, тобто на зустрічній смузі руху. Відповідно автомобіль ВАЗ-2115 в момент зіткнення

розташовувався на смузі свого руху. За умов, викладених в постанові при призначені експертизи, з моменту виникнення небезпеки для руху, для водія автомобіля ВАЗ 2115, водію автомобіля ВАЗ 2115 в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними в п.12.3 ПДР, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для учасників руху обїзду перешкоди. За умов, викладених в постанові при призначені експертизи, водію автомобіля ВАЗ 2121 в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, що викладені в п.п.10.1,11.3 ПДР, а саме- перед початком руху, перестроюванням та з будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та обїзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїздної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. За умов, викладених в постанові при призначені експертизи, водій автомобіля ВАЗ 2115 не мав технічної можливості своїми одноособовими діями попередити ДТП і тому в його діях не вбачається не відповідності вимогам п.12.3 ПДР, а його дії, передуючи ДТП, з технічної точки зору не знаходяться в причинному звязку з настанням ДТП. За таких умов, дії водія автомобіля ВАЗ 2121 не відповідали п.п.10.1,11.3 ПДР. Належним і своєчасним виконанням вимог п.п.10.1, 11.3 ПДР водій автомобіля ВАЗ 2121 мав технічну можливість попередити ДТП, а його дії, що передували ДТП, з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з настанням ДТП;

посвідчення водія на ОСОБА_5 , видане 17.09.2011р.;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме на автомобіль ВАЗ 2121, д.н. НОМЕР_1 , видане на імя ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

протокол проведення слідчого експерименту від 13.04.2017р., з фотозображеннями та складеною схемою зі слів потерпілої, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка в присутності понятих показала на місці обставини вчиненої ДТП. Потерпіла показала, що зустрічний транспорт Нива рухався назустріч по середині дороги зі швидкістю близько 70 км.год.. Зіткнення автомобілів відбулося посередині автодороги.;

протоколом проведення слідчого експерименту від 13.04.2017р. з фотозображеннями та складеною схемою зі слів потерпілого, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 в присутності понятих, який показав на місці обставини ДТП, пояснивши, що на відстані 15 м. він побачив зустрічний транспорт Нива, який рухався по його смузі, ближче до центру дороги зі швидкістю близько 70-80 км.год. Побачивши автомобіль потерпілий натиснув на гальма, але в цей час відбулося зіткнення. Після зіткнення задню частину його автомобіля розвернуло до правого узбіччя, а автомобіль Нива став посеред дороги. Зіткнення відбулося лівими передніми частинами автомобілів;

протоколом проведення слідчого експерименту від 13.04.2017р. за участю обвинуваченого ОСОБА_5 зі складанням схеми з його слів та фотозображеннями, який показав на місці в присутності понятих, що на відстані 10 м. він побачив автомобіль ВАЗ 2115, який виїхав з повороту ліворуч , рухався назустріч по своїй смузі, ближче до центру автодороги. Побачивши автомобіль, що рухався йому назустріч, він поїхав більш праворуч та відразу відбулося зіткнення. Після зіткнення задню частину його автомобіля відкинуло до правого узбіччя, задню частину автомобіля ВАЗ 2115 відкинуло до лівого узбіччя. Зіткнення відбулося лівими передніми частинами автомобілів;

протокол проведення слідчого експерименту від 13.04.2017р. за участю ОСОБА_16 , що була пасажиром в автомобілі ВАЗ 2121, зі складанням схеми та фотозображень, яка в присутності понятих показала на місці обставини ДТП, пояснивши, що вона побачила легковий автомобіль, який виїхав із-за повороту і рухався назустріч. Потім відбулося зіткнення автомобілів;

протокол проведення слідчого експерименту від 13.04.2019р. за участю

ОСОБА_17 , яка була пасажиром в автомобілі ВАЗ 2121, зі складанням схеми з її слів та фотозображеннями, яка показала на місці обставини ДТП і пояснила , що побачила автомобіль ВАЗ 2115, який виїхав із-за повороту та рухався назустріч. Автомобіль частково рухався по їх смузі назустріч. В цей час відбулося зіткнення передніми частинами автомобілів;

висновок експертів № 19-646/647 від 24.05.2019р. комплексного комісійного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин зіткнення автомобіля ВАЗ 2115 з автомобілем ВАЗ 2121, проведеної експертами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, в якому зазначено, що експертне дослідження обставин події даної дорожньо- транспортної пригоди та формування на його базі висновків проводилося на основі поєднання методів транспортної трасології та логічного аналізу, з використанням чинних методик та нормативних документів, що утворюють методичне забезпечення процесу дослідження. Експерти у дослідницькій частині висновку зазначили, що у схемі до протоколу огляду місця події зафіксоване кінцеве положення транспортних засобів, що брали участь в даній події, уламки автомобілів та сліди ковзання авто ВАЗ 2121.

З урахуванням кінцевого розташування транспортних засобів, характеру та початкового їх напрямку до моменту зіткнення, локалізації пошкоджень

на їх кузовах, слід прийти до висновку про те, що після зіткнення автомобіль ВАЗ 2115 переміщувався до кінцевого положення назад відносно свого первинного напрямку руху з розворотом задньої частини проти ходу годинниковій стрілки, автомобіль ВАЗ 2121 переміщувався до кінцевого положення вперед відносно свого первинного напрямку руху з розвором задньої частини проти ходу годинниковій стрілки, про що свідчить утворення слідів ковзання коліс автомобіля ВАЗ 2121 та утворення подряпин на проїзній частині.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин місце зіткнення транспортних засобів розташовувалось на проїздній частині перед місцем утворення на проїздній частині подряпин та сліду ковзання автомобіля ВАЗ 2121 довжиною 1.7м.

Оскільки місце утворення сліду ковзання автомобіля ВАЗ 2121 довжиною 1.7м. у схемі до протоколу огляду місця ДТП не має координат розташування, а подряпини зовсім не відображені, то з технічної точки зору, встановити місце зіткнення як геометричну точку, а також встановити розташування транспортних засобів відносно меж проїздної частини в момент зіткнення експертним шляхом не є можливим.

Експерти прийшли висновку, що оскільки встановити місце зіткнення транспортних засобів як геометричну точку, а також встановити їх розташування відносно меж проїздної частини у момент зіткнення експертним шляхом виявилося не можливим у звязку з відсутністю у схемі до протоколу огляду місця ДТП як координат розташування місця початку утворення сліду ковзання автомобіля ВАЗ 2121 довжиною 1.7м, так і розташування на проїзній частині подряпин, то, з технічної точки зору, спростувати або підтвердити пояснення водіїв та встановити механізм розвитку даної події не є можливим, також по цій же причині неможливо вирішити питання як повинні були діяти водії в даній дорожній обстановці у відповідності до вимог ПДР та дії кого з водіїв знаходяться у причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди;

посвідчення водія на ОСОБА_7 , видане 03.06.1999р.;

страховий поліс № АІ /9958374 від 16.06.2016р. на автомобіль ВАЗ 2115, укладений страховою компанією з ОСОБА_7 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль ВАЗ 2115, видане на імя ОСОБА_7 27.04.2005р.;

довідка Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні від 26.06.2016р. про надання медичної допомоги ОСОБА_8 ;

- довідка Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні від

26.06.2016р. про надання медичної допомоги ОСОБА_7 ;

довідка Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні № 61 від 26.06.2016р. про призначення амбулаторного лікування ОСОБА_8 ,

проба на алкотест 0%;

довідка Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні № 61 від 26.06.2016р. про призначення амбулаторного лікування ОСОБА_7 , проба на алкотест 0%.;

висновок №18 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.06.2016р. на ОСОБА_7 , відповідно до якого прийнято висновок- трезвий;

результат токсикологічного дослідження 4286 від 14.07.2016р., відповідно до якого при дослідженні крові ОСОБА_7 - етанол не виявлено;

висновок №12 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.06.2016р. на ОСОБА_5 , відповідно до якого прийнято висновок- алкогольне спяніння, Drager -1% вналідок вживання етилового спирту, без ускладнень;

результат токсикологічного дослідження 4289 від 14.07.2016р., відповідно до якого при дослідженні крові ОСОБА_5 -етанол не виявлено;

довідка про витрати на проведення експертизи по дослідженню технічного стану транспортних засобів № 09-1-494 від 05.09.2016р., вартість якої складає 1760.80 грн.;

акт № 19-646/647 здачі-приймання висновку судового експерта № 19 -646/647 від 24.05.2019р., відповідно до якого витрати по проведенню експертизи складають 6280 грн.;

довідка про витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 280 від 04.06.2018р., які складають 1430 грн.

Потерпілим ОСОБА_7 , в якості письмового доказу на підтвердження своїх показів, суду надано розрахунок по Схемі до протоколу ДТП, зроблений власноручно 20.08.2019р., відповідно до якого автомобіль ВАЗ 2121 в момент скоєння ДТП знаходився на зустрічній смузі руху.

Крім того, в судовому засіданні в присутності учасників судового провадження були допитані судові експерти ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні підтримав висновок № 18-66 комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню обставин ДТП від 23.03.2018р. і суду пояснив, що експертиза проводилася на підставі методики встановлення місця зіткнення у випадку зустрічного зіткнення транспортних засобів. При проведенні експертного дослідження бралися до уваги схема і таблиця зображень до протоколу огляду місця події та протоколи слідчих експериментів, проведені за участі з кожним із водієм. Застосувавши спеціальну формулу для розрахунків експерт прийшов до висновку, що в момент зіткнення ліва частина автомобіля ВАЗ 2121 розташовувалась за серединою проїжджої частини, тобто на зустрічній смузі руху. Неналежне і своєчасне виконання водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 10.1, 11.3 ПДР, який мав технічну можливість попередити ДТП, його дії, що передували ДТП, з технічної точки зору знаходяться у причинному звязку з настанням ДТП.

Експерт ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав висновок № 280 від 04.06.2018р. судової інженерно-транспортної експертизи пояснивши суду, що не є можливим встановити експертним шляхом місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування відносно меж проїздної частини дороги в момент первісного контактування, оскільки в наданій на дослідження схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди відсутні розмірні привязки даних транспортних засобів відносно меж проїздної частини дороги. Розмірні привязки транспортних засобів відносно меж проїздної частини дороги, що маються на схемі, суперечать одна одній. Надані на дослідження слідчі експерименти учасників та свідків пригоди брати до уваги недоцільно, тому що це може привести до хибного висновку. Проаналізувавши надані на дослідження матеріали кримінального провадження, експерт прийшов висновку, що встановити місце зіткнення даних транспортних засобів відносно меж проїздної частини з урахуванням їх кінцевого розташування та розташування їх центру ваги, в рамках даного експертного дослідження не є можливим.

В ході судового розгляду прокурором було змінено формулювання обвинувачення, оскільки в попередньому були наявні посилання на докази, що є неприпустимим.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні письмові докази, наданими стороною обвинувачення, суд не погоджується з думкою сторони обвинувачення, щодо наявності в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричнило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За змістом диспозиції ч.1 ст.286 КК України вбачається, що об`єктивну сторону даного кримінального правопорушення складають три ознаки: а) порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту ; б) суспільно небезпечних наслідків; в) причинного звязку між порушенням і наслідками.

Порушення правил безпеки дорожнього руху- це діяння (дія або бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом , повязане з порушенням однієї або кількох вимог Правил дорожнього руху або інших нормативних актів, що регламентують безпеку руху. Порушення правил відбувається під час керування транспортним засобом, тобто коли він рухається.

Склад кримінального правопорушення передбачає наявність шкоди, що спричиняється життю або здоровю потерпілих.

Між порушенням правил безпеки руху та експлуатації транспорту , і наслідками, що настали, повинен бути причинний звязок. Його відсутність виключає кримінальну відповідальність особи за ст.286 КК України.

При вирішенні питання про причинний звязок враховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійна ситуація викликана не ним, а іншими учасниками дорожнього руху, то відповідальність водія виключається. Якщо аварійна ситуація була створена самим водієм-порушником, то відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

В судовому засіданні встановлено, що 25.06.2016р. близько о 20 год. водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2121, д.н. НОМЕР_1 , який знаходився в працездатному стані (згідно висновку експерта №09-1-495 від 06.09.2016р.) рухався по автодорозі, розташованій між населеними пунктами с.Богданівка- с.Марївка у напрямку с.Богданівка, Доманівського району Миколаївської області. У напрямку с. Марївка на цій же автодорозі в цей же час рухався водій ОСОБА_7 на технічно справному автомобілі марки ВАЗ 2115 д.н. НОМЕР_2 ( згідно висновку експерта №.09-1-494 від 05.09.2016р.) На заокругленому участкі проїздної частини дороги між автомобілями ВАЗ 2121, під керуванням водія ОСОБА_5 та ВАЗ 2115, під керуванням ОСОБА_7 відбулося зіткнення передніми лівими частинами автомобілів ( протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.06.2016р., висновок експерта № 09-1-493 від 08.09.2016р.)

Внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка відбулася між зазначеними автомобілями водію ОСОБА_7 та пасажиру автомобіля ВАЗ 2115 ОСОБА_8 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження (висновок експерта № 429 від 30.06.2016р. судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_7 , висновок експерта № 430 від 30.06.2016р. судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_8 ).

Аналізуючу дану подію судом встановлено, що мало місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди 25.06.2016р., про що свідчить протокол огляду місця ДТП від 25.06.2016р. та схема до нього, у звязку з порушенням однім із водіїв або обома Правил дорожнього руху України, що спричинило шкідливі наслідки здоровю потерпілих.

Однак, для встановлення складу даного кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки ч 1 ст.286 КК України необхідно довести яким саме водієм, які керували транспортними засобами були спричинені дії, повязані з порушенням однієї або кількох вимог Правил дорожнього руху України або інших нормативних актів, що регламентують безпеку руху, що спричинило шкоду здоровю потерпілих.

Згідно зі ст. 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Статтею 84 КПК України зазначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор або суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джералами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.101 КПК України висновок експерта- це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обгрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або судом, що доручив проведення експертизи.

Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який грунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Висновок повинен грунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Висновок експерта не є обовязковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Відповідно до ст.242 ч 1 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді або суду, наданим сторони кримінального провадження або, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Органом досудового розслідування для встановлення обєктивної сторони кримінального правопорушення, яке мало місце 25.06.2016р. було призначено декілька експертиз, а саме: інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод, інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.4 Транспортно-трасологічні дослідження, дві судові інженерно-транспортні експертизи за експертною спеціальністю 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів, дві судово-медичні експертизи, комплексну автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу по дослідженню обставин ДТП..

Стороною захисту під час судового розгляду був наданий висновок експерта № 280 від 04.06.2018р. судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод, проведеної за заявою адвоката. Зазначений висновок був відкритий стороні обвинувачення та потерпілим до початку розгляду справи по суті.

За клопотанням захисника, з метою усунення суперечливостей у наданих експертами висновках, ухвалою суду була призначена комплексна комісійна судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, висновок експерта № 19-646/647 від 24.05.2019р. був досліджений в судовому засіданні.

Сторона обвинувачення вважає, що водій автомобіля ВАЗ 2121 ОСОБА_5 , маючи технічну можливість попередити ДТП, всупереч п.п.10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, а саме: перед початком руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та обїзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїздної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, жодних заходів не вжив, при цьому виїхавши на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення лівою передньою частиною

автомобіля ВАЗ 2121 з лівою передньою частиною автомобіля ВАЗ 2115. У результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій та пасажир автомобілю ВАЗ 2115 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

На думку сторони обвинувачення, порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 доведено та підтверджується висновком автотехнічної експертизи № 18-66 від 23.03.2018р.

Однак, суд не погоджується з думкою прокурора і вважає, що стороною обвинувачення не доведено обєктивну сторону кримінального правопорушення щодо порушення правил безпеки дорожнього руху саме водієм ОСОБА_5 , що спричинило небезпечні наслідки, які знаходяться в причинному звязку між порушенням і наслідками.

Аналізуючи письмові докази у виді судових експертиз, а саме: висновок експерта № 280 від 04.06.2018р. Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судової інженерно- транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод; висновок експерта № 09-1-493 від 08.09.2016р. Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру інженерно-транспортної експертизи за експертною спеіальністю 10.4 Транспортно-трасологічні дослідження, висновок експерта № 18-66 від 23.03.2018р. Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню обставин ДТП за експертною спеціальністю 10.1 дослідження обставин ДПТ; висновок експертів № 19-646/647 від 24.05.2019р. Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз комплексного комісійного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин зіткнення автомобіля ВАЗ 2115 з автомобілем ВАЗ 2121- суд приходить висновку, що всі експерти , вважають, що оскільки у схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди відсутні розмірні привязки транспортних засобів відносно меж проїздної частини дороги, встановити місце зіткнення як геометричну точку, а також встановити розташування транспортних засобів відносно меж проїздної частини в момент зіткнення експертним шляхом не є можливим.

Експерти комплексного комісійного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин зіткнення автомобілів прийшли висновку, що оскільки встановити місце зіткнення транспортних засобів як геометричну точку, а також встановити їх розташування відносно меж проїздної частини в момент зіткнення експертним шляхом виявилося неможливим у звязку з відсутністю у схемі до протоколу огляду місця ДТП як координат розташування місця початку утворення сліду ковзання автомобіля ВАЗ 2121 довжиною 1.7м. так і розташування на проїзджній частині подряпин, то з технічної точки зору спростувати або підтвердити пояснення водіїв та встановити механізм розвитку даної події не є можливим., також з цих же підстав виявилося неможливим вирішити питання про те як повинні були діяти водії в даній дорожній обстановці, та дії кого з водіїв з технічної точки зору знаходяться у причинному звязку з настанням ДТП (висновок експертів № 19-646/647 від 24.05.2019р.).

Судовий експерт ОСОБА_12 ( висновок № 280 від04.06.2018р.) вважає, що слідчі експерименти учасників та свідків даної пригоди використовувати в ході дослідження недоцільно, оскільки це може призвести до дачі хибного висновку. Слідчі експерименти проводилися без урахування встановлення місця зіткнення транспортних засобів.

Судовий експерт ОСОБА_14 ( висновок № 18-66 від23.03.2018р.) в дослідницькій частині експертизи зазначив, що з наведеного на схемі вбачається, що з точки зору на відповіді на питання про те, як розташовувалися транспортні засобі в момент зіткнення, найбільш інформативними наявність і положення осипи, а також слідів. Але у звзку з тим, що характеристики осипів, состав, розміри і розмірні привязки до автомобілів і кордонів проїжджої частини і розмірні привязки слідів до кордонів проїжджої частини на схемі не наведено, то з урахуванням тільки

транспортно-трасологічного критерію оцінки слідів і обєктів, відображених на схемі, відповісти на питання про те, як розташовувалися транспортні засоби в момент їх зіткнення не надається можливим. Однак, застосувавши методику встановлення місця зіткнення у випадку зустрічного зіткнення ТЗ, у разі, якщо після ДТП остаються контакти один з одним, експерт прийшов висновку, що в момент зіткнення ліва частина автомобіля ВАЗ 2121 розташовувалась за серединою проїжджої частини, тобто на зустрічній смузі руху. Відповідно саме водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме п.п.10.1, 11.3, що спричинило суспільно небезпечні наслідки , які знаходяться у причинному звязку з настанням ДТП.

Надаючи оцінку зазначеним експертизам як письмовим доказам, суд враховує, що всі експерти попереджені про кримінальну відповідальність відповідно до вимог ст.70 та ч2 ст.102 КПК України за ст.ст.384, 385 КК України.

Всі експерти мають певний досвіт в експертній роботі, кваліфікаційний клас та свідоцтво про зайняття експертною діяльністю.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних - точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи висновок судової експертизи № 18-66 від 23.03.2018р., який стороною обвинувачення покладений в основу обвинувачення, суд приходить висновку, що даний висновок грунтується лише на припущеннях та математичних розрахунках експерта, який на думку суду не може бути достатнім для встановлення вини в діях обвинуваченого, оскільки даний доказ не узгоджується з іншими висновками експертів, а саме: висновком комплексної комісійної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, проведеної комісійно у складі двох експертів різних категорій, на підставі наданих судом матеріалів кримінального провадження.

Слідчі експерименти проведені з учасниками події та іх свідками, викладеними в протоколах від 13.04.2017р. за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , з кожним окремо, також на думку суду на може бути взято до уваги як доказ обвинувачення, оскільки слідчі дії були проведенні без урахування встановлення місця зіткнення транспортних засобів відносно заокруглення дороги та подальшому без проведення щосекундної розстановки транспортних засобів від місця зіткнення з урахуванням траєкторії руху транспортних засобів до зіткнення з відповідними швидкостями. В протоколах проведення слідчих експериментів учасники події лише показали на місці обставини дорожньо-транспортної пригоди, які кожний із учасників сприйняв по своєму.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Розглядаючи кримінальне провадження, в межах пред`явленого(зміненого) ОСОБА_5 обвинувачення, приймаючи до уваги, що стороною публічного обвинувачення не надано жодного доказу на підтвердження вини обвинуваченого у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило суспільно небезпечні наслідки, суд усі сумніви щодо доведеності провини ОСОБА_5 тлумачить на його користь та вважає необхідним ОСОБА_5 виправдати, в зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Докази сторони обвинувачення не є беззаперечними, не доводять винності

обвинуваченого ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, а тому усі сумніви тлумачаться судом на користь обвинуваченого.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення (ч.3 ст.373 КПК України).

Потерпілий ОСОБА_7 вважає доведеним вину обвинуваченого ОСОБА_5 , так як за його власними розрахунками, наданими суду в письмовому виді, транспортний засіб ВАЗ 2121, яким керував ОСОБА_5 в момент скоєння ДТП знаходився на зустрічній смузі руху. Крім того, потерпілий вважає, що обвинуваченим ОСОБА_5 були порушені і інші вимоги Правил дорожнього руху, крім тих, що викладені в обвинуваченні, а саме: перебування за кермом в стані алкогольного спяніння в момент руху та відсутність страхового полісу.

Однак, враховуючи вимоги ст. 337 КПК України, якою визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, суд не може взяти до уваги порушення ОСОБА_5 іншим вимог Правил дорожнього руху України.

Розрахунок потерпілого по схемі до протоколу ДТП, зроблений власноручно, суд також не може взяти до уваги, оскільки відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідні розрахунки проводяться експертними установами за результатами досліджень. Експерти попереджаються про кримінальну відповідальність і несуть особисту відповідальність за наданий висновок ( ст.101 КПК України).

Оскільки потерпілий ОСОБА_7 не є експертом в даній області досліджень і при здійснені розрахунку не був попереджений про кримінальну відповідальність, суд не може даний розрахунок вважати допустимим доказом.

Прокурор в судовому засіданні наголосив, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 25.06.2019р. , минули строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, оскільки даний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості і з моменту вчинення злочину до даного часу минуло три роки. Просить застосувати до обвинуваченого ст.49 , 74 КК України, звільнивши його від покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування ст.49 КК України, оскільки вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінуємого йому кримінального правопорушення не доведена, у звязку з чим ОСОБА_5 підлягає виправданню.

За правилами ст.49 КК України- особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки- уразі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Зі змісту даної статті вбачається, що звільненню підлагають особи, які вчинили злочин.

Беручи до уваги, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , суд не може застосувати до особи, вину якої у вчинені злочину не доведено, строки давності.

Крім того, потерпілими ОСОБА_7 , діючого в своїх інтересах та інтересах дитини ОСОБА_20 та ОСОБА_8 до ОСОБА_5 був предявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином на загальну суму 120000 грн. В позовній заяві потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 посилаються на те, що 25.06.2016р. мала місце дорожньо-транспортна пригода , яка була спричинена внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого потерпілі отримали середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Із-за неправомірних, злочинних дій обвинуваченого потерпілі перенесли душевні страждання, які вони оцінили в 50000 грн. кожний та 20000 грн. на дитину.

Цивільні позови були прийняти до розгляду та відкрито провадження.

Відповідно до ст.23, 1167 ЦК України- моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Беручи до уваги, що вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.286 КК України стороною обвинувачення не доведено і він підлягає виправданню, позовні вимоги потерпілих про відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_5 підлягає виправданню у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У звязку з виправданням обвинуваченого, судові витрати по проведенню судових експертиз покладаються на державу.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази підлягають поверненню володільцям.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України та виправдати у звязку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Запобіжний захід ОСОБА_5 - не обирався.

Речові докази у виді:

- легкового автомобіля ВАЗ 2115, д.н. НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_11 - повернути власнику ОСОБА_7 ;

- легкового автомобіля ВАЗ 2121 д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні ОСОБА_11 - повернути володільцю ОСОБА_5 .

Судові витрати за проведення судових експертиз покладаються на державу.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_7 , діючого в своїх інтересах та інтересах дитини ОСОБА_20 , ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди, спричиненої злочином- відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а виправданим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1