У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання т. в. о. заступника начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001281 від 28 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року на розгляд до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання т. в. о. заступника начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001281 від 28 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про накладення арешту на автомобіль марки «Renault», р/н Республіки Білорусь НОМЕР_1 , який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: Ужгородський район село Оноківці, вулиця Головна, 55, та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до вказаного автомобіля, яке знаходиться у розпорядженні власника автомобіля, заборонивши використання та розпорядження такими. Клопотання мотивує тим, що 28 жовтня 2019 року до чергової частини Ужгородського РВП надійшло повідомлення про те, що на автодорозі М08 неподалік АЗС «Shell» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що ДТП трапилася за участю автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», р/н НОМЕР_2 , та автомобіля марки «Renault», р/н Республіки Білорусь НОМЕР_1 , водій та пасажири якого були доставлені до ЦМКЛ м. Ужгорода з діагнозами: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , політравма, ЗЧМТ, обширна скальпована рана; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , забій лівого плеча; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , субкапітальний перелом п`ясної кістки лівої кисті. Обставини вказаної ДТП встановлюються. 28 жовтня 2019 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0001281 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Того ж дня в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль марки «Renault», р/н Республіки Білорусь НОМЕР_1 , було вилучено, а у подальшому поміщено на спецмайданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном. Крім цього постановою т. в. о. заступника начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, від 28 жовтня 2019 року вказаний автомобіль було визнано речовим доказом. Зазначає, що даний транспортний засіб вважається предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що у свою чергу унеможливить виконання завдань кримінального провадження. Враховуючи те, що перебування автомобіля на зберіганні власника або особи, яка користується ним, через їх заінтересованість може вплинути на повноту та достовірність проведеної експертизи, оскільки на автомобілі знаходяться сліди вчинення кримінального правопорушення, а також з врахуванням того, що транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, останній може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, тому ініціатор клопотання просить таке задовольнити.

У судове засідання ні ініціатор клопотання, ні власник майна не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого, тому на підставі ч. 4 ст. 107 цього Кодексу фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, зваживши доводи викладені у клопотанні та додані до нього матеріали, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, з матеріалів клопотання встановлено, що 28 жовтня 2019 року до чергової частини Ужгородського РВП надійшло повідомлення про те, що на автодорозі М08 неподалік АЗС «Shell» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів (а. с. 7).

Того ж дня за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001281 від 28 жовтня 2019 року (а. с. 8-9).

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 жовтня 2019 року вбачається, що під час огляду було, крім іншого, вилучено транспортні засоби марки «Мерседес», р/н НОМЕР_2 , та «Renault», р/н НОМЕР_1 , які поміщено на спеціальний майданчик Ужгородського РВП, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке приєднано до матеріалів кримінального провадження (а. с. 10-18).

Вказане майно постановою т. в. о. заступника начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 28 жовтня 2019 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001281 від 28 жовтня 2019 року (а. с. 20-21).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання такого як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання т. в. о. заступника начальника слідчого відділення Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001281 від 28 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Renault», р/н Республіки Білорусь НОМЕР_1 , який перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до вказаного автомобіля, яке знаходиться у розпорядженні власника транспортного засобу та зберігати таке при матеріалах кримінального провадження № 0001281 від 28 жовтня 2019 року, заборонивши використання та розпорядження арештованим майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1