Справа № 696/53/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м. Смілі подання начальника Кам`янського районного сектору філії Державної установі «Центр пробації» в Черкаській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Радиванівка Кам`янського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 04.05.2017 р. Кам`янським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

встановив:

Начальник Кам`янського районного сектору філії Державної установі «Центр пробації» в Черкаській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання вироком Кам`янського районного суду Черкаської області по закінченню іспитового строку.

Подання обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_4 протягом встановленого судом іспитового строку покладені на нього судом обов`язки виконував добросовісно, до адміністративної відповідальності та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому просила звільнити його від призначеного покарання по закінченню іспитового строку.

Начальник Кам`янського районного сектору філії Державної установі «Центр пробації» в Черкаській області в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує подання та просить розглянути його.

Засуджений в судове засідання не з`явився.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вироком Кам`янського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини 1 статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Іспитовий строк, встановлений за вироком суду засудженому витік. Протягом цього строку він виконав покладені на нього обов`язки, не вчинив нового злочину, до адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, тому слід звільнити його від призначеного покарання.

Крім того, до Смілянського міськрайонного суду 01 липня 2019 року надійшов лист ОСОБА_5 в якому він вказує, що 01 травня 2019 року близько 21 год. 30 хв. на лісній дорозі в с. Вергуни Черкаського району, його було побито двома невідомими особами, які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння та в подальшому заволоділи належним йому майном. Одним, хто наносив йому удари, був ОСОБА_4 . Того ж дня, близько 22 год.30 хв. ОСОБА_4 та ще один невідомий йому чоловік, порушивши громадський порядок, скоїли напад на нього та його знайому ОСОБА_6 , нанесли їм удари руками та ногами, чим спричинили тілесні ушкодження, які згідно огляду спеціаліста Черкаського бюро судово-медичних експертиз відносяться до категорії легких. Після неодноразових звернень до поліції, 21 травня 2019 року, за його заявою було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Зазначив, що одного з нападників, що наносили тілесні ушкодження, він встановив самостійно, це був ОСОБА_4 , який на даний час має судимість та повинен виконувати обов`язки покладені на нього вироком суду. Однак ОСОБА_4 , в порушення покладених на нього обов`язків, змінив своє місце проживання та переїхав до с. Нечаївка, доказом цього є існуванням в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали апеляційного суду Черкаської області за матеріалами органу пробації Кам`янського району. Відтак, враховуючи викладене, з метою недопущення уникнення ОСОБА_4 відповідальності за скоєне, просив врахувати вищевказану інформацію при прийнятті рішення по справі.

До вищевказаного листа додано витяг з ЄРДР від 21 травня 2019 року з викладенням обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від 06 червня 2019 року, висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 02 травня 2019 року проведеної на підставі самозвернення ОСОБА_5 , висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 02 травня 2019 року проведеної на підставі самозвернення ОСОБА_6 , скаргу на дії слідчого щодо недотримання строків під час досудового розслідування та лист заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури стосовно строків проведення досудового розслідування.

При винесення ухвали про звільнення ОСОБА_4 по закінченню іспитового строку суд не враховує викладені в листі ОСОБА_5 вказані обставини, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Констатувати вчинення нового злочину особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 КПК вважається невинуватою.

Наведені норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню, інакше як за вироком суду й у порядку, визначеному законом. Будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, а отже, відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.

Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого начальником Кам`янського районного сектору філії Державної установі «Центр пробації» в Черкаській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від призначеного йому покарання по закінченню іспитового строку у зв`язку з виконанням покладених на нього обов`язків та вимог ст. 78 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 звільнити від призначеного йому покарання вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.05.2017 року на підставі частини 1 статті 78 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом 7 днів шляхом подачі апеляційної скарги з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1