КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1053/19
Провадження № 1-кс/534/587/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області у кримінальному провадженні №0001005 від 25.10.2019 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянки України, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_7 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, запобіганням ризикам можливого переховування, знищення, переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризикам впливу на потерпілу чи свідка а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2019 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел на повторне, таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, прибула до буд. АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, ОСОБА_6 діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів і мети, після того як ОСОБА_8 проник до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, власником якої є ОСОБА_9 , зібрав до пакету речі потерпілої та покинув квартиру, також проникла до квартири АДРЕСА_4 , де заволоділа пакетом, в якому знаходились: чоловіча куртка марки «Канзас» світло сірого кольору вартістю 3800 грн., чоловіча куртка марки «Columbia» темно сірого кольору, вартістю 5200 грн., музична шкатулка вартістю 500 грн., дерев`яна шкатулка жовтого кольору вартістю 250 грн., жіноча сумка вартістю 200 грн., у якій знаходились документи на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності не представляють, золоті коронки 3,5 г. вартістю 280 грн. за 1 г., загальною вартістю 980 грн., золоту пластину розміром 1*1 см., вагою 0,5 г. вартістю 140 грн.

Після цього ОСОБА_6 намагалась покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак була викрита потерпілою ОСОБА_9 та розуміючи, що її дії носять відкритий характер у ОСОБА_6 виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та мети, застосувавши до потерпілої ОСОБА_9 заздалегідь заготовлений балончик споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії шляхом розпилення в очі потерпілої даного аерозолю, відкрито заволоділа зазначеним майном потерпілої, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, та викраденим спільно з ОСОБА_8 майном, розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 11070 грн.

Зазначеним діям підозрюваної ОСОБА_6 надано правову кваліфікацію за ч.3 ст.186 КК України.

Слідчий внесене клопотання підтримав, посилаючись на зазначені у ньому обставини та просив його задовольнити. Зазначив, що з урахуванням існуючих ризиків лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

В судовому засіданні прокурор підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор наголосив на тому, підозрювана раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, і під загрозою можливого покарання може переховуватись від слідства та суду. Також, маючи можливість вільно пересуватись, ОСОБА_6 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, здійснювати незаконний вплив на потерпілу чи свідка, та знищити, переховувати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечуючи своєї причетності до вчинення інкримінованого їй злочинного діяння, пояснила, що на прохання ОСОБА_8 пішла з ним до квартири потерпілої, звідки взяла пакет, який зібрав ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_6 знаходилась у приміщенні квартири на порозі з`явилась жінка похилого віку, в цей момент ОСОБА_8 , який знаходився у під`їзді бризнув в обличчя жінці балончиком. ОСОБА_6 заперечила ту обставину, що саме нею було застосовано до потерпілої сльозогінну речовину. ОСОБА_6 прохала суд застосувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, а співмешканець з яким вона проживає не може здійснювати догляд за дітьми у зв`язку із станом здоров`я.

Захисник ОСОБА_5 в суді прохала у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати щодо її підзахисної більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту із встановленням обмежень виходу з квартири починаючи з 22 год. до 06 год., як такий що буде забезпечувати виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. Зазначила, що стороною обвинувачення не доведено існування наголошених ризиків та доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу. Також захисник ОСОБА_5 вказала, що підозрювана ОСОБА_6 сама виховує двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Просила також врахувати стан здоров`я ОСОБА_6 та її малолітніх дітей та надала відповідну медичну документацію на підтвердження зазначених обставин.

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001005 від 25.10.2019 за фактом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 , поєднаного з проникненням у житло.

В межах зазначеного кримінального провадження 26.10.2019 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваній ОСОБА_6 о 13 год. 30 хв. 27.10.2019, у відповідності до вимог ст.184 КПК України.

Про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 свідчать, зокрема, відомості, відображені у заяві про кримінальне правопорушення, в показаннях потерпілої, свідка, протоколі огляду місця події, довідках про вартість викраденого майна, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеного за участі потерпілої, тощо.

Так, згідно із протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.10.2019 до відділення поліції звернулась ОСОБА_9 з приводу проникнення до її квартири АДРЕСА_4 невідомої особи жіночої статі та викрадення особистого майна.

Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 25.10.2019 та протоколу додаткового допиту потерпілої від 26.10.2019, у день події остання повернувшись додому після прогулянки із собакою виявила відчиненим замок на вхідних дверях квартири. У приміщенні квартири знаходилась молода жінка з пакетами, яка бризнула у очі потерпілої якоюсь речовиною.

За змістом протоколу допиту свідка, останній мешкає в одному будинку з потерпілої і балкон його квартири виходить на подвір`я будинку. Так, знаходячись на балконі свідок бачив, як з під`їзду №2 вибіг невідомий чоловік з пакетом у руках, який трохи прихрамував, а після нього з під`їзду вибігла жінка також з пакетом.

За таких обставин, проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк від чотирьох до восьми років позбавлення волі. Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Між тим, за змістом положень ст.ст.193,194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність чотирьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, зокрема потерпілу та свідка, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення і знищення, переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Згідно із матеріалами справи, підозрювана ОСОБА_6 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що сама виховує двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, отримує допомогу як малозабезпечена сім`я. Зазначених підозрюваною обставин стороною обвинувачення спростовано не було, з огляду на що слідчий суддя приймає до уваги повідомлені ОСОБА_6 обставини, як відомості, що з позитивної сторони характеризують її особу.

Згідно із приєднаною до клопотання довідкою про судимість, ОСОБА_12 п`ять разів притягувалась до кримінальної відповідальності. Останнього разу засуджена вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.04.2018 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та знята з обліку 05.06.2019 за закінченням строку випробування.

За таких обставин, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст.89 КК України, судимість за вироком суду від 18.04.2018 є погашеною, а покарання у виді штрафу та громадських робіт, що призначені за попередніми вироками суду від 28.03.2014, 20.11.2015, 16.05.2016 та 15.02.2017, ОСОБА_6 відбула повністю.

Вказані обставини щодо неодноразового притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, певним чином узгоджуються із схильністю підозрюваної до вчинення корисливих злочинів, що може свідчити про можливість вчинення нею інших кримінальних правопорушень. Тому слідчий суддя погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, про що було наголошено прокурором та слідчим.

Разом із тим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваної ОСОБА_6 переховуватись від слідства та суду, так як і можливості останньої знищити, переховувати або спотворити речі, вказані ризики свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшли.

Вирішуючи питання щодо існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя зауважує, що згідно із матеріалами клопотання, потерпілою у кримінальному провадженні є жінка похилого віку, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , пов`язане із проникненням до житла потерпілої особи, якою безпосередньо було виявлено підозрювану на місці злочину. При цьому згідно із внесеним клопотанням в момент відкритого викрадення майна потерпілої, до останньої було застосовано балончик із речовинами сльозогінної та дратівної дії, тому в цій частині слідчий суддя вважає доведеним існування ризику незаконного впливу на потерпілу.

Між тим, за змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, серед іншого, зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи рішення з цього питання, суд має дослідити обставини, які відповідно до ст.178 КПК України враховуються при застосуванні запобіжного заходу, обґрунтованість такого застосування щодо конкретної особи, зважаючи на дані про її соціальні зв`язки, місце проживання, схильності, способу життя і поведінки тощо.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 у справі «Хайредінов проти України»).
Умовою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (виходячи з його правової природи), серед іншого має бути також обґрунтована впевненість судді у тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи відсутність у підозрюваної негативних характеристик, наявність у неї міцних соціальних зв`язків, наявність у підозрюваної на утриманні двох малолітніх дітей, які потребують її піклування та догляду, законного джерела доходу, не надання стороною обвинувачення переконливих доказів, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також відсутність інших ризиків, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом із тим, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час, як такий, що зможе дієво запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання та надасть підозрюваній можливість працевлаштуватись та здійснювати батьківськи обов`язки щодо утримання та виховання малолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно із матеріалами справи підозрювана ОСОБА_6 затримана в порядку ст.208 КК України 25.10.2019 о 19 год. 35 хв. Враховуючи, що слідчим суддею прийнято рішення про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.
Застосувати до ОСОБА_6 строком на два місяці запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не відлучатись із населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, в якому вона є підозрюваною;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- прибувати до слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавської області, прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 або суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної та прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області.
Встановити строк дії ухвали по 28 грудня 2019 року, включно.
Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1