У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2019 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0007456 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21.02.1996 року Московським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців;
23.08.1996 року Ватутинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
28.11.2000 року Ватутинським районним судом м. Києва за ч.3 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі;
30.10.2006 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 К України до 7 років позбавлення волі с конфіскацією майна;
25.01.2012 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 391 КК України, до 3 років 1 місяця позбавлення волі ,
07.05.2013 року Червоногвардійським районним судом м.Макіївки Донецької області за ст.391 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст..71 КК України остаточно до двох років одного місяця позбавлення волі,

а також скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
09.09.2019 року старший слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0007456 відносно ОСОБА_5 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

Так, 07.09.2019, приблизно о 00-00 годин, ОСОБА_5 з метою відпочинку та вживання алкогольних напоїв, прийшов до розважального закладу «Продукти-24», що розташований за адресою: м.Київ, вул.Миропільська, б.13-Б, разом зі своїми товаришами, серед яких був потерпілий ОСОБА_8 .

В ході вживання алкогольних напоїв, приблизно о 00.40 год., в приміщенні вищевказаного розважального закладу між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт.

Під час вказаної сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

Цього ж дня, приблизно о 00 год. 42 хв., ОСОБА_5 , реалізовуючи свої злочинні наміри та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, дістав з кишені та взяв у праву руку ніж, яким умисно наніс один удар по тулубу ОСОБА_8 . Після скоєного злочину ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину у невідомому напрямку.

В подальшому ОСОБА_8 з отриманими внаслідок дій ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом згідно Довідки № 201: проникаюче колото-різане поранення черевної стінки з пошкодженням передньої стінки шлунка та лівої долі печінки.

07.09.2019 року о 09-30 годині ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України. 07.09.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку слідчого, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події від 07.09.2019 року; медичною довідкою КМКЛ ШМД № 210; протоколом обшуку від 07.09.2019; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 07.09.2019; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.
Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, а саме:
- п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин;
- п. 2 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні;
-п. 4 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;
-п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності,
слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків, тісні соціальні зв`язки підозрюваного. Просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки воно є необґрунтованим.
Крім того, захисник подав слідчому судді скаргу в порядку ст.206 КПК України, просив суд визнати затримання підозрюваного ОСОБА_5 незаконним, звільнити його з-під варти в залі суду та винести окремі судові рішення відносно службових осіб, які приймали участь в незаконному затриманні його підзахисного. При цьому захисник послався на те, що фактичне затримання ОСОБА_5 відбулося через 9 годин після скоєння інкримінованого йому злочину і ці обставини не відповідають вимогам ст.208 КПК України.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного та його захисника, скаргу останнього в порядку ст.206 КПК України, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу та заперечення проти скарги захисту, оскільки підозрюваного було затримано відповідно до п.2 ч.1 ст.208 КПК України, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом було встановлено, що 07.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (кримінальне провадження №0007456).
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.09.2019 року, ОСОБА_5 був затриманий 07.09.2019 року о 09-30 годині відповідно до ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді. Тому, саме вказаний час (09-30 година 07.09.2019 року) є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.
З вказаного протоколу затримання вбачається, що підставою затримання ОСОБА_5 стало те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
07.09.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.
Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 07.09.2019 року; медичною довідкою КМКЛ ШМД № 210; протоколом обшуку від 07.09.2019; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 07.09.2019; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності, які підтверджують існування фактів та інформації, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Крім того, в судовому засіданні стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжких злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, з місця події зник та його місцезнаходження було встановлене лише в результаті слідчих та розшукових дій.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .Ю на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
При цьому наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного, зокрема те, що останній має на утриманні малолітню дитину та дружину, наявність неофіційного місця роботи, на що посилається сторона захисту, як на підставу для відмови у задоволенні клопотання слідчого, на думку слідчого судді не виключають наявність зазначених вище ризиків.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Перевіряючи викладені у письмовій скарзі твердження захисту щодо незаконності затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні, та даними, наведеними прокурором, відповідно до яких затримання ОСОБА_5 , який з місця події зник, відбулося згідно з п.2 ч.1 ст.208 КПК України (оскільки безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, а також сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин), при цьому проводились слідчі та розшукові дії, за результатами яких і було встановлено місцезнаходження підозрюваного та його було затримано за місцем проживання, що відповідає у тому числі вимогам ст.207 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги сторони захисту та визнання затримання ОСОБА_5 незаконним.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206-208, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України відмовити повністю.

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0007456 відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_12 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 9-30 години 07 вересня 2019 року.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, його захиснику та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 9-45 годині 13 вересня 2019 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м. Києва ОСОБА_1