Справа № 459/1498/17
Провадження № 1-кс/459/1668/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

17.10.2019 року адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням. В його обґрунтування вказав, що ухвалою слідчого судді від 02.06.2017 року було накладено арешт на автомобіль марки «Нісан Ноте» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 оранжевого кольору. На підставі вказаної ухвали вказаний автомобіль був вилучений в ОСОБА_6 та 21.01.2019 року поміщений на територію Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області. 24.09.2019 року ОСОБА_5 і він в її інтересах звернулись до слідчого із заявою про повернення належного їй на праві власності автомобіля . Однак постановою слідчого від 07.10.2019 року, яка була отримана ним 11.10.2019 року, було відмовлено в задоволенні даної заяви, оскільки даний автомобіль нібито є речовим доказом по кримінальному провадженні № 0003886 від 09.09.2016 року за ч.1 ст.190 КК України. Вказав, що даний автомобіль був придбаний його довірителькою 27.08.2016 року. На даний час жодної позовної заяви про визнання договору купівлі-продажу вказаного транспортного засобу чи витребування його з незаконного володіння не подано, хоча пройшло більше трьох років. Тобто, право власності ОСОБА_5 ніким не оспорюється. Вважає, що предметом злочинного посягання в даному провадженні являються кошти, які ОСОБА_7 мав би передати ОСОБА_8 , а не автомобіль. На його думку дані дії слідчого щодо утримання автомобіля є незаконними, а тому просить скасувати арешт на автомобіль, який був накладений в межах цього кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, вказаних у ньому, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання заперечив.

Дослідивши клопотання й докази, додані до нього, встановлено наступне.

09.09.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0003886 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Ухвалою слідчого суді Червоноградського міського суду Львівської області від 02.06.2017 року по вище вказаному кримінальному провадженні було накладено арешт на автомобіль марки «Нісан Ноте» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 оранжевого кольору.

Як вбачається із копії даної ухвали підставою для накладення арешту було клопотання слідчого, в якому було зазначено, що 01.06.2016 року близько 12 години ОСОБА_7 у м. Львів по вул. Шевченка, 321, отримав під реалізацію по дорученню від ОСОБА_8 автомобіль марки «Нісан Ноте» д.н.з. НОМЕР_3 (транзитні), номер кузова НОМЕР_2 та по час звернення із клопотанням ні грошей, ні автомобіля не повернув, без відома власника, самоправно перереєстрував на іншу особу ОСОБА_9 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на суму 200 000 грн.

В ході досудового розслідування також встановлено, що 29.07.2016 року автомобіль був знятий з обліку та 27.08.2016 року перереєстрований на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу у АДРЕСА_1 , із присвоєнням державного номерного знаку НОМЕР_1 .

ОСОБА_5 являється власником вище згаданого транспортного засобу, який був придбаний нею 27.08.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_4 .

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали від 02.06.2017 року при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що автомобіль марки «Ніссан Ноте» із д.н.з. НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 має значення речового доказу по кримінальному провадженню, є об`єктом посягання.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 ..

Прокурором не надано для огляду в судове засідання матеріалів кримінального провадження та доказів на підтвердження необхідності проведення із вказаним майном слідчих дій. Також неможливо встановити, чи пред`явлена підозра по даному уримінальному провадженні, чи заявлено цивільний позов.

Версія органу досудового розслідування, що майно на яке накладено арешт відповідає ознакам визначених ст.98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні належним чином не підтверджена допустимими в розумінні ст.86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Згідно із ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 цієї ж статті Кодексу).
Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту конкретної особи, у зв`язку з чим вважає необхідним скасувати арешту майна.

Керуючись ст.ст. 26, 170-174КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Ніссан Ноте» із д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 оранжевого кольору, накладений ухвалою слідчого судді від 02.06.2017 року у кримінальному провадження №0003886 від 09.09.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.10.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1