Справа № 629/342/19
Номер провадження 1-кп/629/260/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 186, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-
в с т а н о в и в:
В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, вказуючи на існування ризиків, передбачених п.1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідка.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечували в повному обсязі, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просила обрати більш м`який запобіжний захід, вказала, що ОСОБА_4 має хвору матір - інваліда ІІІ групи, має доньку, постійне місце проживання, ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечували в повному обсязі, просили обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, вказувала що хворіє на гіпертонічну хворобу.
Суд вважає за можливим розглянути заявлені клопотання одночасно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), ст.ст. 148, 155 КПК України, для обрання або для зміни підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, необхідно наявність підстав вважати, що дана особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини в справі, а також продовжувати злочинну діяльність.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу особистості обвинувачених (їх характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинувачених під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розлучений декілька років тому, має дитину, яка проживає окремо з матір`ю, офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не знаходиться, заощаджень не має, утримувався за рахунок матері та бабусі. Суд враховує, що він має хвору матір інваліда ІІІ групи, разом з тим, як зазначив захисник, обвинувачений не є її єдиною дитиною, його матір є багатодітною.
Отже суд виходить з того, що існують обставини, які свідчать про те, що маються ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме:
- можливість незаконно впливати на потерпілу, свідків, дають ті обставини, що йому відоме їх місце проживання.
- можливість переховування від суду, що підтверджується відсутністю міцних соціальних зв`язків, не має офіційних джерел існування, не має заощаджень для самостійного забезпечення своїх потреб, за місцем реєстрації не проживає.
Обвинувачена ОСОБА_5 не заміжня, має дитину, яка проживає з її родичами, офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не знаходиться, заощаджень не має, утримувалася за рахунок родичів, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно.
Суд виходить з того, що існують обставини, які свідчать про те, що маються ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, а саме:
- можливість незаконно впливати на потерпілу, свідків дають ті обставини, що їй відоме її місце проживання.
- можливість переховування від суду, що підтверджується відсутністю міцних соціальних зв`язків, не має офіційних джерел існування, не має заощаджень для самостійного забезпечення своїх потреб.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченими та їх захисниками, проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень по справі.
Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому є необхідним обрати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. 372 КПК України, суд-
у х в а л и в:
Оголосити перерву до 24.09.2019 року до 14:00 години.
Клопотання прокурора задовольнити.
Клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 25 жовтня 2019 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 27 серпня 2019 року.
Копію даної ухвали направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1