ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2528/19 Справа № 191/1897/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засуджений ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України та зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України та зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджений:
22 травня 2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання , а саме з 05 грудня 2017 року з розрахунку день за день.
10 грудня 2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обирався. Строк відбування покарання обчислювати з 10 грудня 2018 року. Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання період з 05 грудня 2017 року по 10 грудня 2018 року. Вирок набрав законної сили 10 січня 2019 року.
В цій справі засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2019 року за ч.1 ст.263, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання рахувати з 05 грудня 2017 року. Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою. Вирок набрав законної силу 22 березня 2019 року.
Згідно довідки СВК-94 початок строку засудженого зазначений 05 грудня 2017 року, кінець строку: 05 липня 2022 року. До СВК - 94 прибув 10 квітня 2019 року. Рухи засудженого 06 грудня 2017 року прибув до УВП-4 м. Дніпро; 17 грудня 2018 року прибув до СВК-45 Дніпропетровської області.
Згідно вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за кримінальне правопорушення, яке було вчинено 14.11.2017 року (кримінальне провадження №0002098 від 29 вересня 2017 року справа 207/247/18, пров. 1-кп/207/260/17). Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання , а саме з 05 грудня 2017 року з розрахунку день за день. Вирок набрав законної сили 22 червня 2018 року.
Згідно вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 грудня 2018 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за кримінальне правопорушення, яке було вчинено 09 січня 2017 року (кримінальне провадження №0001474 від 16 січня 2018 року, справа 207/2285/18, пров. 1-кп/207/444/18). Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обирався. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 10 грудня 2018 року, а також зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання період з 05 грудня 2017 року по 10 грудня 2018 року. Вирок набрав законної сили 10 січня 2019 року.
Згідно вироку Кіровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 лютого 2019 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 263, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за кримінальне правопорушення, яке було вчинено 07.08.2017 року (кримінальне провадження №0002377 від 08 серпня 2017 року, справа 203/109/18, пров. 1-кп/203/130/19).
Отже матеріалами особової справи підтверджується те, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 грудня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, яке було вчинено 09 січня 2017 року (кримінальне провадження №0001474 від 16 січня 2018 року, справа 207/2285/18, пров. 1-кп/207/444/18). Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Інші кримінальні правопорушення були вчинені ОСОБА_7 після 21 червня 2017 року, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування щодо засудженого ч. 5 ст. 72 КК України, так як дія Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на засудженого не поширюється.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити його клопотання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України та зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, а саме з 05 грудня 2017 року по 10 січня 2019 року.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджений підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом засудженого, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Постановою Верховного Суду, було визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час вирішення судом питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII , в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII- є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 травня 2018 року було засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за кримінальне правопорушення, яке було вчинено 14 листопада 2017 року. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання рахувати з моменту його затримання , а саме з 05 грудня 2017 року з розрахунку день за день. Вирок набрав законної сили 22 червня 2018 року.
Згідно вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 грудня 2018 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за кримінальне правопорушення, яке було вчинено 09 січня 2017 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обирався. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 10 грудня 2018 року, а також зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання період з 05 грудня 2017 року по 10 грудня 2018 року. Вирок набрав законної сили 10 січня 2019 року.
Згідно вироку Кіровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 лютого 2019 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за кримінальне правопорушення, яке було вчинено 07 серпня 2017 року.
Отже матеріалами особової справи підтверджується те, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 грудня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, яке було вчинено 09 січня 2017 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Інші кримінальні правопорушення були вчинені ОСОБА_7 після 21 червня 2017 року, у зв`язку з чим з урахуванням встановлених судом першої інстанції фактів, матеріалів справи колегія суддів приходить до висновку, що при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046 -VIII), тобто в редакції закону, яка діяла після 21 червня 2017 року, а оскільки ОСОБА_7 інші кримінальні правопорушення було вчинено після 21 червня 2017 року, то підстави для задоволення апеляційної скарги та зарахування строку попереднього ув`язнення з 05 грудня 2017 року по 10 січня 2019 року в строк відбування покарання відсутні, так як в даному випадку на ОСОБА_7 дія Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, оскільки засуджений ОСОБА_7 не є особою на яку розповсюджується дія ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, яка набула чинності з 24 грудня 2015 року.
На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України та зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4