Справа№ 693/1517/19
1-кс/693/490/19
УХВАЛА
11.12.2019 Жашківський районний суд Черкаської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого Жашківського ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, одружений, учасником бойових дій не являється, на утриманні має одну неповнолітню дитину, депутатом не являється, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування заявленого клопотання вказує, що 10.12.2019 року близько 06 год. 00 хв., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ИЖ 412», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Шевченка у м. Жашків Черкаської області, в напрямку від перехрестя з вул. Лікарняна до перехрестя з вул. Соборна, порушуючи вимоги п.п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), 2.9 а) (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин) та 19.3 (у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну, в момент засліплення, викликаного світлом фар не встановленого досудовим розслідуванням зустрічного транспортного засобу, не зупинився, не змінюючи смуги руху, і не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась на узбіччі біля правого краю проїзної частини відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки Уманської міської лікарні № 823, отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня та саден голови. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ИЖ 412», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , а саме вимог п.п. 2.3 б), 2.9 а), 19.3 ПДР України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Таким чином, наявні підстави для висновку про вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
11.12.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
1) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як він усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання на строк від трьох до восьми років позбавлення волі, не має офіційного місця роботи, має паспорт громадянина для виїзду за кордон, тому може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності;
2) може незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому із матеріалів кримінального провадження відомі їхні анкетні дані, у зв`язку з чим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу, щоб останні змінили свої свідчення на його користь або взагалі відмовились від пред`явлення будь-яких обвинувачень останньому. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
4) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.
Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у клопотанні, вважає, що запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою підозрюваному неможливо.
Захисник проти задоволення клопотання заперечив, вказуючи, що запобігти ризикам можливо застосувавши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний за винного себе визнав повністю та вказує, що вчинив злочин не навмисно, з метою можливості допомоги в лікуванні потерпілих, просить не брати його під варту.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, слідчий суддя встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, має право застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Беручи до уваги те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця роботи, злочин вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, то існує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування і суду, таким чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів.
Виходячи з викладеного, запобігти ризикам, визначеним пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім як обрання виняткового виду запобіжного заходу немає.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є обґрунтованим і підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом.
Одночасно, з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 11 грудня 2019 року становить 40 540 (сорок тисяч п`ятсот сорок) грн. 00 коп.
У разі внесення підозрюваним застави у визначеному розмірі, на останнього покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів з урахуванням часу фактичного затримання.
Початок строку тримання під вартою обчислювати з 10 грудня 2019 року.
Закінчення строку дії ухвали: 07 лютого 2020 року.
Виконання ухвали покласти на Жашківський ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області.
Визначити розмір застави, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 11 грудня 2019 року становить 40 540 (сорок тисяч п`ятсот сорок) грн. 00 коп.
У задоволенні решти вимог клопотання та клопотання захисника відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1