ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/1758/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1959/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власників майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2019 про залишення без задоволення клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000640 від 04.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185 КК України, -
в с т а н о в и л а :

22.10.2019 до слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000640 від 04.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

Доводи клопотання мотивовані тим, що у провадженні СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000640 від 04.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . Також встановлено, що ОСОБА_8 користувався мобільним телефоном марки MEIZU PRO 7 Plus модель М793Н, ОСОБА_7 користувався мобільним телефоном марки Samsung модель J3. Також встановлено, що після скоєння крадіжок чужого майна, викрадені речі перевозились легковим автомобілем марки ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 1986 року випуску, жовтого кольору. Згідно протоколу огляду встановлено, що ним користувався ОСОБА_8 .

Вищезазначене майно відповідає критеріям речового доказу. Отже у слідчого є достатні підстави вважати що вказані речі є засобами вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. З метою уникнення кримінальної відповідальності, особами можуть бути вжиті заходи щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилучених речей.

Виходячи з викладеного, слідчий вважав, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що мобільний телефон марки MEIZU PRO 7 Plus модель М793Н, мобільний телефон марки Samsung модель J3, автомобіль марки ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 є доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення, тому просив накласти арешт на вищезазначене майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження цим майном.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2019 клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000640 від 04.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор Первомайського міськрайонного суду Харківської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним, а саме: мобільний телефон марки MEIZU PRO 7 Plus модель М793Н, який належить ОСОБА_8 , автомобіль марки ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , мобільний телефон марки Samsung модель J3, який належить ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що на теперішній час у провадженні СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області перебуває більш ніж 10 кримінальних проваджень, у яких є підстави вважати, що вказані злочини вчинені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час огляду місця події, а саме гаражу № НОМЕР_2 , розташованого в гаражному товаристві «Нова» м. Первомайський Харківської області та яким користувався ОСОБА_8 виявлено та вилучено ряд автомобільних запчастин, які були впізнані потерпілими.
Разом з тим, викрито вказаний злочин було оперативним шляхом під час того, як вказані вище особи вчиняли крадіжку з автомобіля, розташованого у смт Краснопавлівка Лозівського району Харківської області.
Також прокурор зазначав, що слідчим суддею не враховано, що слідчий, прокурор повинні у наступний робочій день звернутись до слідчого судді після тимчасового вилучення майна для накладення на нього арешту, у зв`язку з чим такі короткі строки унеможливлюють надання суду належно оформлених доказів та однозначного твердження для пред`явлення підозри та направлення обвинувального акту до суду з твердженням про обвинувачення у ряді корисливих кримінальних правопорушень винних осіб. Досудове розслідування та заходи забезпечення кримінального провадження і направлені на встановлення та збирання доказів.
Окрім того, прокурор вважав неправильним твердження слідчого судді щодо неможливості застосування спеціальної конфіскації у злочині, передбаченому частиною 1 статті 185 КК України, а також відсутності цивільного позову.
Вислухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, власників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя зазначав, що з клопотання та доданих до клопотання матеріалів вбачається, що зазначені у клопотанні підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно носять загальний характер, не містять даних які саме сліди зберегли на собі або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тимчасово вилучені речі, на які слідчий просить накласти арешт; яким чином вилучені мобільні телефони та транспортний засіб використовувались як засоби вчинення кримінального правопорушення. Додані в обґрунтування клопотання докази не містять зазначених обставин. Окрім того, не надано доказів, взагалі щодо причетності до скоєного кримінального правопорушення осіб, зазначених у клопотанні. Також у клопотанні не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування вказаних заходів забезпечення кримінального провадження.
З таким висновком слідчого судді погоджується й апеляційний суд, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000640 від 04.10.2019 за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

21.10.2019 під час огляду місця події тимчасово вилучені мобільний телефон марки MEIZU PRO 7 Plus модель М793Н, мобільний телефон марки Samsung модель J3, автомобіль марки ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 жовтого кольору, про що складено відповідні протоколи.

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, посилався на вимоги пункту 2 частини 2 статті 173 КПК України щодо врахування можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладається у випадку збереження речових доказів).

Разом з цим, матеріали клопотання не містять даних, що зазначене у клопотанні майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з огляду на що, колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді щодо необґрунтованості посилання прокурора як на підставу арешту майна, необхідністю збереження даного майна як речових доказів в даному кримінальному провадженні, оскільки прокурором не доведено підстави вважати, що саме зазначене майно є знаряддям даного злочину, на даний час містить на собі сліди зазначених протиправних дій, або було отримано внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення, у відповідності до положень статті 98 КПК України.
Зазначене вище прокурором під час розгляду клопотання у суді першої інстанції спростовано не було, та не надано таких доказів до суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів, з врахуванням вищевикладеного приходить до висновку, що стороною обвинувачення, в розумінні вимог статті 173 КПК України, не доведено правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, можливість використання цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не доведено та не зазначено конкретних фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у права та інтереси особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт тому вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.
Доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно матеріали справи не містять, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.10.2019 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -
Судді: