Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 474/795/19
Провадження № 1-кп/475/182/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: Лук ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка кримінальне провадження відносно : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Бендери, Молдова, громадянки України, освіта середея, незаміжня, має на утримання двох неповнолітніх дітей: 2010 р. та 2011р. народженння, працює по найму, раніше не судима, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.03.2019 близько 07 години ОСОБА_6 разом з її співмешканцем ОСОБА_7 знаходились в приміщенні для охоронників, обладнаного умовами для проживання, яке розташоване на території колишнього вугільного складу за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали горілку домашнього виготовлення, внаслідок чого знаходилися у стані алкогольного сп`яніння.

У цей час, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 вирішили оглянути вищевказану територію з метою перевірки наявності майна, яке там зберігалось. В ході обходу ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 підійшли до монтажного крану МКТ - 40, 1988 року випуску, який знаходився на даній території та перебував в робочому стані з викинутою стрілою. Перебуваючи біля даного крану ОСОБА_7 попрохав ОСОБА_6 , щоб та за допомогою стропальних тросів з гачками підняла його та опустила. На пропозицію ОСОБА_7 , ОСОБА_6 погодилась.

Тоді ж, ОСОБА_7 стопами ніг став на крючки стропального тросу крану МКТ - 40, а ОСОБА_6 за допомогою драбини залізла до кабіни машиніста та не пройшовши спеціального навчання робітників з професії «Машиніст крана (кранівник)»: код 8333 «Державного стандарту професійно-технічної освіти для підготовки (підвищення кваліфікації) та не маючи посвідчення на право керування краном, за допомогою маніпулятору крану, стала підіймати вгору стропальні троси з гачками, на яких в цей час стояв ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 не маючи наміру заподіяти ОСОБА_7 смерть, проявила злочину необережність, у формі злочинної недбалості і не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді смерті ОСОБА_7 при падінні з висоти, хоча повинна і могла їх передбачити, діючи з більшою обачністю, не сприймаючи свої дії як загрозу життю особи, підняла троси крану на яких стояв ОСОБА_7 на висоту не менше 15 м та стала їх опускати, в цей момент ОСОБА_7 не втримавши рівновагу, зірвався з тросів крану та впав на землю, отримавши при цьому тілесні ушкодження у виді перелому пірамідки правої скроневої кістки з крововиливом під оболонки мозку правої півкулі, крововиливу в шкіряно - м`язові клаптики голови правої тім`яно - потиличної області, локальних переломів ребер зліва, забоїв легень/струс тіла/, крововиливів в міжреберні м`язи спини, плямистих синців обох плечей, поверхневих саден тильних поверхонь обох кистей. В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 , помер на місці. Причиною смерті ОСОБА_7 стала відкрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому основи черепу з крововиливом під оболонки мозку правої скроневої частки.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.119 КК України, а саме: вбивство, вчинене через необережність.

26 липня 2019р., в ході досудового розслідування між прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 ,була укладена угода про визнання винуватості у відповідності зі ст..472 КПК України.

Укладення угоди про визнання винуватості було здійснено на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_9 , що відповідає вимогам ч 4 п 3 ст.469 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_10 дійшли згоди щодо призначення обвинуваченій покарання за ч. 1 ст.119 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбуття покарання з випробувальним терміном строком в 3 роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить новий злочин та виконає покладені на нею судом обовязки , передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст..473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку ч.3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий та не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди..

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України, і яке згідно ст..12 КК України є злочином середньої тяжкості .

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відбулося за письмовою згодою потерпілого.

Судом з`ясовано, що обвинуваченій ОСОБА_4 зрозумілі її права, визначені п.1 ч.4 ст.473 КПК України, суть обвинувачення, вид покарання, те, що вона має можливість виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно неї у разі затвердження угоди про визнання винуватості.

Допитавши обвинувачену в присутності її захисника, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно обвинуваченої не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам потерпілого, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, прокурора, обвинувачену та її захисника та враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 26 липня 2019р., укладену між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , та призначити обвинуваченій покарання, узгоджене сторонами в угоді.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.07.2019 року, укладену між

прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити їй покарання у виді пяти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк в 3(три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить новий злочин та виконає покладені на нею судом обовязки , передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1