КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/5903/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину 2017 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор у провадженні ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Апелянт вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через те, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, останній матиме можливість: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення враховуючи обставини вчинення даного злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також апелянт вважає, що наявність цих ризиків є обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні докази, які вказують на те, що підозрюваний вчинив дане кримінальне правопорушення та може продовжити свою злочинну діяльність.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та просив її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній підстав, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу, з метою його збуту.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу, з метою збуту, ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб придбав наркотичний засіб, який знаходився у 107 (ста семи) згортках, які помістив до прозорого поліетиленового пакету з пазовим замком, а той, в свою чергу, в салон автомобіля марки «Renault» моделі «19» д.н.з. НОМЕР_1 , чим став незаконно зберігати наркотичний засіб, з метою його збуту.
В подальшому, 11 вересня 2019 року, близько 17:00 год., ОСОБА_7 рухався в автомобілі марки «Renault» моделі «19» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Васильківській, 38 у м. Києві та був зупинений працівниками УПП у м. Києві ДПП за порушення правил дорожнього руху. В ході перевірки, ОСОБА_7 помітно нервував та метушився, тому працівниками поліції було прийнято рішення провести поверхневий огляд транспортного засобу в порядку ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію», в результаті якого, в салоні автомобіля було виявлено прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходилося 107 (сто сім) згортків з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору всередині. На місце події було викликано слідчих Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.
Після чого, 11.09.2019 року, в період з 17 год. 58 хв. до 19 год. 32 хв., за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 38, в ході проведення слідчим обшуку автомобіля марки «Renault» моделі «19» д.н.з. НОМЕР_1 , за участі двох понятих та громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в салоні автомобіля (на передньому пасажирському сидінні) було виявлено прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходилося 107 (сто сім) згортків з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору всередині, яку ОСОБА_7 раніше незаконно придбав, зберігав та перевозив при собі, з метою збуту.
Один фольговий згорток з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору всередині було поміщено до спеціального пакету 7147933, а інші 106 згортків (105 чорного кольору та 1 зеленого кольору) до спеціального пакету EXP0220723, та в подальшому направлено на експертизу.
Згідно висновку експерта № 11-2/5288 від 12.09.2019 року: надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору, масою 0,126 г, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон).
12.09.2019 року ОСОБА_7 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
19.09.2019 слідчий СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням, яке погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 м. Києва ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
В якості обґрунтування ризиків слідчий зазначила, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а саме те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності; може незаконно впливати на свідків шляхом схиляння їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_7 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Також, слідчий просила врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, з урахуванням його репутації, віку підозрюваного, а також відсутність даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не може утримуватись в умовах Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у зв`язку із цим відмовив у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі без застосування альтернативного запобіжного заходу на час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження.
Відповідно до ст. 177 КПК Українипередбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Так, у відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом з тим, слідчим суддею вірно встановлено те, що при обранні виду запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим враховує відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.
Також слідчим суддею встановлено, що в матеріалах клопотання якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу відсутні будь-які судові рішення, копії яких слідчий та/чи прокурор зобов`язані, в порядку ст. 184 КПК України, вручити стороні захисту.
Разом з тим, прокурор в судовому засіданні першої інстанції заявив клопотання про долучення до матеріалів клопотання копії ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2019 про проведення обшуку вказаного транспортного засобу.
Однак, у задоволенні клопотання прокурора було відмовлено, у зв`язку із тим, що під час вручення стороні захисту вказане судове рішення було відсутнє в матеріалах, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду;
Враховуючи те, що національним кримінальним процесуальним законодавством України не визначено поняття обґрунтованості підозри, однак враховуючи положення та вимоги національного законодавства України щодо захисту і охорони прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, а також те, що у вказаному кримінальному провадженні встановлені грубі порушення слідчим вимог КПК України під час проведення слідчих і процесуальних дій, що призвело до істотного порушення прав та свобод ОСОБА_7 , гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, слідчий суддя вважав, що фактичні дані, які отримані під час проведення вказаних слідчих дій отримані всупереч порядку встановленому КПК України, тобто є недопустимими доказами обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Частина 2 статті 194 КПК Українивизначає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Частина 3 та 4 ст. 194 КПК Українидопускають застосування запобіжного заходу, але за обов`язкового доведення обставини, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
В даному випадку прокурором не доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, тому вірно слідчим суддею у задоволенні клопотання відмовлено.
Твердження слідчого та прокурора про можливість переховування підозрюваною від органів досудового розслідування чи суду, не заслуговують на увагу, оскільки доказів на підтвердження цього до клопотання не надано.
Інші доводи апеляції прокурора щодо незаконного впливу на свідків, залишення місця проживання, є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.
А твердження апелянта про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як превентивного заходу для запобігання фактично вчинення інших злочинів в майбутньому в даному випадку, на думку суду, є голослівними, тому не заслуговують на увагу.
Посилання в апеляції щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не можуть, на думку суду, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст.177 КПК України.
Апеляційний суд звертає увагу і на те, що клопотання про необхідність обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою мотивовано фактично лише наявністю доказів, які обґрунтовую підозру, які слідчим суддею визнано не допустимими.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3