КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Тікнос Україна», адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме на: гривневий розрахунковий рахунок ТОВ «Тікнос Україна» № 7163, відкритий у Державній казначейській службі України, код установи 899998 (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6).

Постановлене рішення слідчого судді мотивовано наявністю підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів та відшкодування завданої шкоди.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Тікнос Україна», адвокат ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на відсутність підстав для накладення арешту на майно ТОВ «Тікнос Україна», оскільки дане товариство не є цивільним відповідачем у справі або юридичною особою відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а його посадовим особам в рамках даного кримінального провадження про підозру не повідомлено. Не погоджується апелянт і з висновками слідчого судді щодо можливості використання арештованого майна як доказу злочину.

Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, слідчим суддею було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та розглянуто клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника цього майна або його представника.

З цих же підстав апелянт просить поновити пропущений строк на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що копію судового рішення вони отримали 22 квітня 2019 року.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів враховує ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення посадових осіб ТОВ «Тікнос Україна» та їх представника, а копія постановленого судом рішення, як вбачається з наданих суду матеріалів, на їх адресу не надсилалась, у зв`язку з чим приходить до висновку, що строк підлягає поновленню, як такий, що пропущено з поважних причин.

Також, дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно, а саме на гривневий розрахунковий рахунок ТОВ «Тікнос Україна» № 7163, відкритий у Державній казначейській службі України, код установи 899998 (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6).

Як вбачається з наданих суду матеріалів, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001477 від 13 листопада 2017 року, внесеному в ЄРДР відносно службових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області та інших осіб, які організували діяльність транзитно-конвертаційного центру з мінімізації податкових зобов`язань та конвертації грошових коштів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно доводів клопотання, на території Дніпропетровської області здійснює протиправну діяльність група осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших, які маючи на меті єдиний умисел у вигляді отримання незаконного прибутку, діючи з метою прикриття незаконної діяльності без мети ведення фінансово-господарської діяльності підприємств, використовуючи власні підприємства здійснюють безпідставне формування податкового кредиту від оптових постачальників тютюнової продукції та в подальшому, шляхом надання знарядь та засобів у вигляді незаконно та безпідставно оформлених бухгалтерських та податкових документів про реалізацію товару без фактичного товарообігу, надають зацікавленим юридичним особам-клієнтам послуги з мінімізації податкових зобов`язань, тобто вчиняють пособництво в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах.

Для реалізації злочинної схеми організаторами зареєстровано ряд підприємств, а саме: ТОВ «ОПТІНВЕСТ-ТРЕЙД», ТОВ «Тікнос Україна», ТОВ «ОПТЮА», ТОВ «АРТСОФТ ЛТД», ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД».

Крім того, за результатами проведених заходів встановлено, що організаторами протиправної діяльності налагоджена корупційна схема надання грошової винагороди ряду службових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області за невтручання в протиправну діяльність підконтрольних підприємств: ТОВ «ОПТІНВЕСТ-ТРЕЙД», ТОВ «Тікнос Україна», ТОВ «ОПТЮА», ТОВ «АРТСОФТ ЛТД», ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД».

При цьому, в поданому клопотанні прокурор зазначає, що основним підконтрольним СПД, за допомогою якого здійснюється протиправна діяльність є ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД». Вказане СГД перебуває на податковому обліку в ДГП Соборному районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 29 липня 2016 року, основний вид діяльності: оптова торгівля тютюновими виробами, оптова ліцензія на торгівлю тютюновими виробами від 30 листопада 2016 року.

Вказано, що підконтрольне організаторам протиправної діяльності ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД» здійснює фактичне придбання тютюнових виробів у підприємств реального сектору економіки, що здійснюють господарську діяльність в сфері виробництва та оптової торгівлі тютюновими виробами.

Так, директор ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД» ОСОБА_12 під керівництвом засновника вказаного підприємства ОСОБА_7 з грудня 2016 року по теперішній час здійснює придбання тютюнової продукції у ТОВ «Тедіс Україна».

Під час проведеного аналізу податкової звітності з грудня 2016 року по жовтень 2017 року встановлено, що ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД» документально відображає реалізацію тютюнової продукції в адресу підприємств з ознаками фіктивності та ризиковості: ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВІЛЬНОС», ТОВ «СУПРА ТРЕЙД», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «БЕСТ ПРАЙД», ТОВ «ФОРМТРЕЙД», ТОВ «ФЛАНЕР», ТОВ «НАНО ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ТП ПЛЕЙН», ТОВ «ДНІПРОМАШПРОЕКТСЕРВІС», ТОВ «РЕЙГЕРЄ ГРУП», ТОВ «ЕТЕРНАН», ТОВ «РОЯЛ-ТРЕЙДІНВЕСТ», ТОВ «МІЛТОН ТРЕЙД», ТОВ «МІЛЕНКОР», ТОВ «ТМП», ТОВ «ЛІБЕРТ КОМПАНІ». Крім того, відповідно до інформації з сайту ДФЄ України зазначені підприємства не мають ліцензії на оптову/дрібно оптову торгівлю тютюновими виробами.

Аналізом податкової звітності ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД» встановлено, що з листопада 2017 року по теперішній час шляхом маніпулювання зазначеною в податкових накладних номенклатурою (замість «Передплата за сигарети в асортименті» вказано «Сигарети в асортименті») в адресу ТОВ «ВогРітейл». В свою чергу вищевказані підприємства не здійснюють перерахування безготівкових коштів в адресу ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД» за начебто придбану продукцію.

В свою чергу було встановлено, що ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД» купувало тютюнові вироби у ТОВ «Тедіс Україна», ТОВ «ТД «Львівська тютюнова фабрика ЛТД», ТОВ «Філіп Морріс Єейлз Енд Дистрибюшн» та інших підприємств на загальну суму 1,2 млрд. грн..

Фактично отримана тютюнова продукція реалізується без відображення в бухгалтерському та податковому обліку за готівковий рахунок в адресу: ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ТОВ «Тютюнова лавка», ТОВ «Гермес», ТОВ «Мазальт ЛТД» та ТОВ «Ті-Мастер», при цьому, згідно податкової звітності, ТОВ «ОПТІНВЕСТТРЕЙД» майже не здійснює реалізацію тютюнових виробів, а залишає на складському зберіганні.

В рамках вказаного кримінального провадження слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме гривневого розрахункового рахунку ТОВ «Тікнос Україна» № 7163, відкритому у Державній казначейській службі України, код установи 899998 (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6).

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя послався на наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, а саме з метою відшкодування завданих збитків (цивільний позов) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Таким чином, у відповідності до вище зазначеної норми закону, арешт на майно з метою відшкодування завданих збитків (забезпечення цивільного позову), накладається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, а також юридичної особи щодо якої здійснюється провадження і щодо якої може бути застосований захід кримінально-правового характеру та за наявності цивільного позову.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в тому числі і арешт майна, має неухильно дотримуватися вимог закону.

Вимого щодо змісту клопотання про арешт майна передбачені ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує особу, яка звертається до суду з таким клопотанням, серед іншого, надати докази на обґрунтування своїх доводів.
Разом з тим, надані суду матеріали не містять відомостей, які б давали розумні підстави і підозри вважати, що грошові кошти ТОВ «Тікнос Україна», які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті кримінально протиправним шляхом.
З доводів клопотання та доданих до нього матеріалів не можливо встановити аналітичну прив`язку даного товариства до тих подій, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001477. В зазначеному клопотанні слідчим не розкрито яку роль ТОВ «Тікнос Україна» виконувало в злочинній схемі та які саме дії вчинялись його посадовими особами.
Також, відсутня і постанова про визнання цього майна речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001477.
В зв`язку з цим не можливо становити відповідність грошових коштів ТОВ «Тікнос Україна», які містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , критеріям ст. 98 КПК України.
Що стосується відшкодування завданих збитків, то слід зазначати, що надані суду матеріали не містять відомостей про повідомлення посадових осіб ТОВ «Тікнос Україна» про підозру, а також, що у даному провадженні заявлений цивільний позов, що у відповідності до вимог ст. 170 КПК України виключає можливість для накладення арешту на майно з цією метою.
За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених вище обставин, в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Таким чином апеляційна скарга представника ТОВ «Тікнос Україна», адвоката ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ТОВ «Тікнос Україна», адвоката ОСОБА_5 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року, задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Тікнос Україна», адвоката ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме на: гривневий розрахунковий рахунок ТОВ «Тікнос Україна» № 7163, відкритий у Державній казначейській службі України, код установи 899998 (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6), скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого в ОВС четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме на: гривневий розрахунковий рахунок ТОВ «Тікнос Україна» № 7163, відкритий у Державній казначейській службі України, код установи 899998 (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6), відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2935/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_17
Доповідач: ОСОБА_1