ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2152/19 Справа № 214/2120/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000619 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-02.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт,
-19.10.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України до 1 місяця 7 днів арешту, відповідно до довідки звільнення, покарання відбув повністю;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Судом також вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він на початку другої декади березня 2018 року, не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухту, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в порушення встановленого чинним законодавством України порядку здійснення операцій з металобрухтом в гаражі № НОМЕР_1 , розташованому за адресою напроти ДП «Вагонне депо Мудрьона» по вул.. Меркулова, 4Д та неподалік від ресторану «Казбек» по вул.. Меркулова, 5В в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, організував незаконно діючий пункт прийому, схову та збуту брухту чорних металів у населення.
Так, ОСОБА_7 в період часу з початку другої декади березня 2018 року по 27.03.2018 в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою напроти ДП «Вагонне депо Мудрьона» по вул.. Меркулова, 4Д та неподалік від ресторану «Казбек» по вул.. Меркулова, 5В в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, з метою подальшого збуту систематично здійснював незаконне приймання від фізичних осіб брухту чорних металів за ціною 6 грн. за 1 кг.
27 березня 2018 року приблизно о 16-40 годині ОСОБА_7 перебуваючи гаражі № НОМЕР_1 , розташованому за адресою напроти ДП «Вагонне депо Мудрьона» по вул.. Меркулова, 4Д та неподалік від ресторану «Казбек» по вул.. Меркулова, 5В в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, незаконно прийняв у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 брухт чорних металів, не встигши здійснити вимір та розрахуватись з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 грошовими коштами.
27.03.2018 року працівниками поліції в період з 16-45 годин до 17-15 години при проведені обшуку в приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою напроти ДП «Вагонне депо Мудрьона» по вул.. Меркулова, 4Д та неподалік від ресторану «Казбек» по АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено брухт чорних металів, загальна вага якого склала 111 кг., який ОСОБА_7 незаконно прийняв від фізичних осіб за готівковий розрахунок та зберігав з метою подальшого збуту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 213 КК України за ознаками порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, тобто організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2019 року щодо ОСОБА_7 змінити. Виключити з вступної частини вироку судимість від 02.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт. Зазначити у вступній частині вироку судимість від 02.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт. Зазначити у вступній частині вироку номер кримінального провадження №0000619. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_7 , вважає, що вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу підлягає зміні з підстав, передбачених ст. 411 КПК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий 02.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 15, ч. 1ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт; 19.10.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України до 1 місяця 7 днів арешту, відповідно до довідки звільнення, покарання відбув повністю. Вказані обставини підтверджуються дослідженими у суді доказами, а саме довідкою про судимості, довідкою про звільнення. Однак судом першої інстанції всупереч вимогам ст. 411 КПК України у вироку зазначена судимість, що не відповідає дійсності, а саме зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий 02.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 213 КК України до 100 годин громадських робіт, хоча в судовому засіданні встановлено, що 02.02.2018 року ОСОБА_7 судимий за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.
Крім того, прокурор вважає, що судом не дотримано вимоги ст. 374 КПК України, оскільки у вступній частині вироку не зазначено номер кримінального провадження.

До початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 надав до суду апеляційної інстанції заяву про проведення судового засідання без його участі.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Як убачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч. 1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, докази не досліджувались.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 213 КК України, а також вид та міра призначеного покарання відповідають вимогам закону та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Так, суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Що стосується доводів прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ст. 374 КПК України, а саме зазначення у вступній частині вироку некоректних даних з приводу попередньої судимості ОСОБА_7 , а також не зазначення номеру кримінального провадження, які, до того ж, в даному випадку можуть бути вирішені судом першої інстанції, який ухвалив оскаржуваний вирок, в порядку виправлення описки згідно зі ст. 379 КПК України, колегія суддів хоча і вважає їх такими, що заслуговують на увагу, але не може визнати вказані в апеляції обставини істотним порушенням згідно ст. 412 КПК України, яке перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що є підставою для зміни або скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
Таким чином, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора в даному кримінальному провадженні такою, що не підлягає задоволенню.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його судовому розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4