Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/419/19
Провадження № 1-кп/280/225/19
ВИРОК
Іменем України

18 червня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне, Деражнянського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, депутатом та інвалідом не являється, офіційно не працюючого, маючого 2 утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період часу з 25.02.2009 по 31.03.2014 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 .

За період проживання у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

19.02.2014 ОСОБА_5 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із цивільним позовом відносно ОСОБА_4 , з метою розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Відповідно до рішення Черняхівського районного суду від 31.03.2014 (справа №293/265/14-ц) ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, з дня надходження позову до суду, тобто з 19.02.2014 та до досягнення дітьми повноліття.

З січня 2014 року ОСОБА_4 проживає за рахунок тимчасових підробітків виконуючи будівельні та сільськогосподарські роботи, за які щомісячно отримує грошові кошти від 4 500 грн. до 6 500 грн.

З метою офіційного працевлаштування ОСОБА_4 , до центру зайнятості з питання працевлаштування не звертався та маючи тимчасовий заробіток, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, чим став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 293/265/14-ц від 31.03.2014 не здійснював виплат аліментів на користь ОСОБА_5 , у період часу з 19.02.2014 року по лютий 2019 року.

Внаслідок указаних злочинних дій ОСОБА_4 , а саме злісного ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , утворилась заборгованість у розмірі 54 820 гривень 50 копійки.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину за ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, за рішенням суду про сплату аліментів ознайомлений - зобов`язаний, на користь ОСОБА_5 , сплачувати кошти (аліменти) в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень щомісячно, на утримання дочок - ОСОБА_8 , 2009 р.н. та ОСОБА_9 , 2012 р.н., до повноліття дітей.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Обвинувачений, прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як умисні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дітей(аліментів).

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України є злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_4 офіційно не працює, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.
При цьому суд враховує висновки досудової доповіді Коростишівського районного сектору з питань пробації щодо обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, можна зробити висновок, що виправлення особи без ізоляції від суспільства на певний строк можливе та не становить високої небезпеки як для суспільства в цілому так і для окремих осіб. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покладання на обвинуваченого обов`язків відповідно ст.76 КК України.
Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті Кримінального Закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1