печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000108 від 24.02.2018 р., яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:
18.03.2019 ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду у місті Києві зі скаргою, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000108 від 24.02.2018 р., яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, що подала скаргу посилається на те, що 07 лютого 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року у справі № 757/1785/19-к, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 , було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу обшуку від 07 лютого 2019 р. під час обшуку серед іншого було вилучено грошові кошти в сумі 13000,00 (тринадцять тисяч) гривень, 21399,00 (двадцять одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) доларів США та 300 (триста) євро, які належать скаржнику.

Особа, що подали скаргу в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду скарги повідомлялась належним чином. Проте заявник через канцелярію суду направив заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Головного слідчого управління Національної поліції України у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України області перебуває кримінальне провадження № 00000108 від 24.02.2018 року, відомості по якому внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 07.02.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду у місті Києві від 17 січня 2019 року у справі № 757/1785/19-к року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Проте, стороною обвинувачення не доведено, що вилучені грошові кошти під час обшуку мають відношення до кримінального провадження та охоплюється ухвалою слідчого судді від 17.01.2019 про проведення обшуку.

Окрім того, в задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 07.02.2019 року, ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року у справі № 757/7633/19-к та від 21 серпня 2019 року у справі 757/13027/19-к було відмовлено.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000108 від 24.02.2018 р., негайно повернути ОСОБА_3 , вилучені під час проведення обшуку 07 лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти, а саме 13000,00 (тринадцять тисяч) гривень, 21399,00 (двадцять одна тисяча триста дев`яносто дев`ять) доларів США та 300 (триста) євро.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1