ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1228/19 Справа № 194/1492/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

Судоплатової ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Тернівка Дніпропетровської області, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, маючої на утриманні доньку 2010 року народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого, погоджене з прокурором та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 жовтня 2019 року.
Слідчий суддя, в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Також зазначає, що наявність тих обставин, що підозрювана має на утриманні малолутню дитину та має стійкі соціальні зв`язки, проживає сімейним життям без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 , а також те, що вона має постійне місце проживання, хоча і мають місце, однак не є безумовними, беззаперечними стримуючи факторами подальшої належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Вказує, до підозрюваної необхідно застосувати запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрювана, знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також вказує, що доказів про наявність у підозрюваної хвороб, які перешкоджають утримувати її в умовах СІЗО, не надано.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити старшому слідчому в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що слідчим суддею не прийнято до уваги пояснення підозрюваної, що саме потерпілий з претензією щодо ініціювання підозрюваною, як кридитором у виконавчому провадженні обмежень потерпілому, як боржнику у виконавчому провадженні, без дозволу ОСОБА_7 проник до її житла, вчиняв відносно підозрюваної фізичне насильство, що взагалі вказує на необґрунтованість підозри.

Також зазначає, що станом на 22.08.2019 року у сторони захисту не було можливості надати докази про стан здоров`я підозрюваної.

Вказує, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ґрунтується лише на можливому покаранні за злочин, не доведено ризиків про можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, а також можливість здійснювати вплив на свідків, оскільки будь-яких даних про здійснення неправомірних дій підозрюваною на даний час стороною обвинувачення не надано.

Також вказує, що судом не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу викладених у рішенням ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваної та її захисника, які вважали за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, доводи прокурора, який просив задовольнити скаргу, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.

З таким висновком, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він в повній мірі не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 20 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

21 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії» та правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», згідно якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Враховуючи викладене, а також, що у даному провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеному під час розгляду справи ризику, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваній необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України та полягає в забороні ОСОБА_7 з 22.00 годин по 06.00 годин наступного дня залишати житло до 18 жовтня 2019 року, з покладенням на неї обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосування менш суворого запобіжного заходу зможе запобігти ризику, який передбачений ст. 177 КПК України. А тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, постановивши свою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартоющодо ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 18 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора чи суду;

- з 22.00 годин до 06.00 годин наступного дня не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: