Провадження № 1-кс/344/9635/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою, в якій просить зобов`язати слідчого в кримінальному провадженні №0002089 ОСОБА_4 повернути йому мотоцикл «BMW- S1000RR» 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Скаргу обґрунтовано тим, що станом на даний час відсутні правові підстави щодо позбавлення заявника можливості володіти та користуватися його майном (мотоцикл «BMW- S1000RR» 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), яке вважається тимчасово вилученим.

ОСОБА_3 та прокурором подано заяву про розгляд скарги без їх участі.

Проаналізувавши доводи заявника, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0002089, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

У провадженні СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провдження №0002089 від 09.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Як випливає зі змісту матеріалів кримінального провадження №0002089, відомості в ньому було внесено за заявою ОСОБА_3 , якого визнано потерпілим в цьому кримінальному провадженні.

Згідно фабули Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002089, «09 вересня 2019 року до Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області поступила заява від ОСОБА_3 про те, що в травні 2019 року невідома особа шляхом зловживання довіри під приводом продажу мотоцикла «BMW- S1000RR» заволоділа грошовими коштами заявника».

Згідно Протоколу огляду місця події від 01.09.2019 року, підписаним слідчим СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , мотоцикл «BMW- S1000RR» вилучено для зберігання на території Івано-Франківського ВП.

Відповідно до наявних в матеріалах кримінального провадження №0002089 документів мотоцикл «BMW- S1000RR» перебуває у міжнародному розшуку.

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 10 вересня 2019 року вилучений 01.09.2019 року під час проведення огляду місця події мотоцикл марки «BMW-S1000RR», НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002089 від 09.09.2019 та зберігати на території Івано-Франківського ВП.

11 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про повернення йому мотоцикла марки «BMW- S1000RR».

Листом слідчий СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 про те, що мотоцикл марки «BMW-S1000RR», НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також про те, що вказаний мотоцикл перебуває у міжнародному розшуку каналами Інтерполу.

Вважаючи таке рішення слідчого протиправним, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою.

Відповідно до статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля (ч. 6 ст. 100 КПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Так, як встановлено слідчим суддею зі змісту матеріалів кримінального провадження №0002089 від 09.09.2019, з моменту вилучення мотоцикла марки «BMW-S1000RR», WB10D5007HZ701902 (01.09.2019 року), як і з моменту визнання його речовим доказом в рамках кримінального провадження №0002089 від 09.09.2019, слідчий у встановленому процесуальним законом порядку та у встановлений строк не звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вказане майно, і відповідне процесуальне рішення слідчим суддею не приймалося.

При цьому, як вже було зазначено, ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відтак, на підставі вищевикладеної норми, слідчий суддя приходить до висновку про те, що тимчасово вилучений мотоцикл марки «BMW-S1000RR», НОМЕР_2 повинен бути повернутий особі-володільцю, в якої його було вилучено ОСОБА_3 .

За таких обставин скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 100, 167, 169, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого в кримінальному провадженні №0002089 від 09.09.2019 року повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучений мотоцикл «BMW-S1000RR», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1