Справа №504/3190/17
Провадження №1-кп/523/257/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001217 від 4.07.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення за ст.289 ч. 3 КК України, -

Встановила:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за звинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у скоєнні кримінального правопорушення за ст.289 ч. 3 КК України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст. 331 КПК України 15.08.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_10 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 13.10.2019 року.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 цією ж ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладеними на нього обов`язками строком на 60 днів. Строк дії ухвали суду спливає 13.10.2019р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачений скоїв тяжке кримінальне правопорушення, судовий розгляд ще триває, ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які приймалися до уваги при обранні запобіжного заходу не змінилися, у зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином, на думку прокурора тримання обвинуваченого під вартою є цілком виправданим, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки ОСОБА_10 .

Водночас було надане та заявлене клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його мешкання, мотивуючи тим, що обвинувачений, незважаючи на те, що обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, після застосування вищевказаного запобіжного заходу жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим ризики передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України значно зменшилися, однак деякі з них залишаються існувати, тому достатнім буде застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків за попередніх умов.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу представника потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав позицію прокурора;

- захисника ОСОБА_7 , який вважав, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, посилаючись на практику Європейського суду, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, зазначаючи, що всі процесуальні дії здійснені, тому можливо застосувати до ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід;

- захисника ОСОБА_6 , який підтримав клопотання прокурора в частині застосування до його підзахисного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; обвинувачених, які приєдналися до думки захисників, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку що клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по справі ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_10 , відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, за який у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який як вбачається раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, постійних джерел доходів, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_10 діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, що на даній стадії судового провадження не уможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим колегія суддів вважає не визначати розмір застави ОСОБА_10 .

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора містить обґрунтовані й сформульовані підстави щодо доцільності продовження дії вказаного запобіжного заходу відносно обвинуваченого та клопотання підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, з урахуванням інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення за ст.289 ч.3 КК України, викладеного в обвинувальному акті, приймаючи до уваги доведеність доводів сторони обвинувачення та сторони захисту щодо належної поведінки обвинуваченого під час виконання покладених на них обов`язків, які найшли своє підтвердження у ході судового засідання; ту обставину, що на даний момент ризики, передбачені ст.177 КПК України мають місце, однак значно зменшилися, ризику переховування або перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином не вбачається, враховуючи дані про особу ОСОБА_9 , те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак має постійне місце мешкання та реєстрації, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів вважає за можливе продовжити щодо ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку суду буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на стадії судового провадження..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 331, 177-178, 181, 182, 183, 194, 196, 205, 369-372 КПК України, колегія суддів, -
Постановила:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 - задовольнити.

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 8.12.2019р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 8.12.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 8.12.2019 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:
1). Зобов`язати ОСОБА_9 не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з 21:00 години до 6:00 години ранку наступної доби.
2). Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
3). Заборонити обвинуваченому ОСОБА_9 будь-яким способом спілкуватись з обвинуваченим ОСОБА_10 , потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.
4). Прибувати по першому виклику до Суворовського районного суду м. Одеси в призначений час.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого на стадії судового слідства здійснює прокурор.
Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 8.12.2019 року.

Ухвала не підлягає оскарженню, в частині продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3