Провадження №1-кп/752/1487/19
У Х В А Л А

27.09.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду кримінального провадження, данні про яке внесені 23.04.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000676, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 , -

встановив:
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 . Триває судовий розгляд.

23.09.2019р. захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну раніше обраного її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , мотивуючи його тим, що підставою для обрання ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою був той факт, що сторона захисту не змогла підтвердити наявність у останнього місця проживання у м. Києві. На даний час ці обставини змінились, між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 укладено договір безоплатного користування житлом строком на 1 рік, до 16.09.2020 року. Також захисник зазначила, що матір і бабця ОСОБА_3 не мають можливості внести суму застави, визначену судом за попередньою ухвалою, оскільки страждають на хронічні захворювання. Сам ОСОБА_3 коштів на внесення застави не має, що робить застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою фактично безальтернативним. Захисник просила врахувати, що у даному кримінальному провадженні шкода потерпілим не завдана, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, що може свідчити про належну процесуальну поведінку під час судового провадження.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, зобов`язався виконувати всі покладені на нього судом обов`язки і дотримуватися належної процесуальної поведінки під час судового провадження і з`являтися до суду за першою вимогою.

Прокурор проти клопотання захисника заперечила. Зазначив, що наданий захисником договір безоплатного користування житлом ОСОБА_6 , як доказ наявності у ОСОБА_3 тимчасового права користування нерухомим майном, не встановлює для обвинуваченого жодних зобов`язань, окрім сплати комунальних платежів, які обвинувачений не має можливості сплачувати через відсутність коштів і постійного заробітку, тому факт укладення такого договору вважає таким, що не може свідчити про належне виконання обвинуваченим обов`язків у разі зміни дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Тому, на даний час відсутні підстави для зміни раніше обраної міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшилися.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив факт укладення з обвинуваченим ОСОБА_3 договору безоплатного користування належною йому однокімнатною квартирою АДРЕСА_3 .

Суд, вислухавши доводи учасників провадження щодо заявлених ними клопотань, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, обрати або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суд від 16.08.2019 р. ОСОБА_3 було продовжено раніше обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 14.10.2019 р. з можливістю внесення застави у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 57630 гривень.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) і підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику чи ризикам, на які вказує прокурор.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що однією із підстав для застосування до обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою стала відсутність у ОСОБА_3 постійного місця проживання у місті Києві.

На підтвердження факту наявності у ОСОБА_3 місця постійного проживання у м. Києві захисник надала договір безоплатного користування житлом, укладений 16.09.2019 р. між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 .

Зі змісту договору встановлено, що ОСОБА_6 передає у безоплатне користування ОСОБА_3 однокімнатну квартиру загальною площею 38,7 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 строком до 16.09.2020 року, а ОСОБА_3 за даним договором, зобов`язується підтримувати передане у позичку майно у справному стані, та сплачувати обов`язкові платежі, пов`язані з користуванням вказаним майном.

Також зі змісту договору встановлено, що сторони договору дійшли згоди, що плата за користування майном не встановлюється, позичкодавець гарантує, що майно, яке передається у позичку, не є предметом застави і не може бути відчужене з інших підстав третім особам, в спорі і під арештом не перебуває.

З витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 172336140 від 02.07.2019 р. встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_6 .

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що стороною захисту надані достатні докази у спростування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, на наявності якого наполягає сторона обвинувачення. Окрім того, надані стороною захисту докази у підтвердження можливості проживання обвинуваченого ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 у строк до 16.09.2020 року за договором безоплатного користування житлом, укладеним із власником, який не заперечує проти того, що ОСОБА_3 у належній йому квартирі буде також перебувати під домашнім арештом, а також наявність соціальних зв`язків - матері і бабці, які є особами похилого віку і страждають на хронічні тяжкі захворювання, і які проживають на території України, що підтверджується даними, які зазначені в довідці про склад сім`ї та виписках з історії хвороб останніх. У своїй сукупності, вказані докази є такими, що дають підстави дійти висновку про доцільність зміни запобіжного заходу на домашній арешт у певний період доби, враховуючи, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Суд, вважає, що сторона захисту надала достатньо доказів у підтвердження даних про те, що застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Суд вважає за доцільне змінити запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби з одночасним покладенням на нього обов`язків, встановлених п. п. 1, 2, 3, 8, 9 ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, п. п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст. 194, 201-202, 331, 350 КПК України,-

ухвалив:
Клопотання сторони захисту задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Заборонити ОСОБА_3 залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , у певний період доби, а саме: з 22 години до 6 години.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 25 листопада 2019р. (включно).

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з міста Києва без дозволу суду;

- не змінювати місця проживання без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування свідками у даному кримінальному провадженні;

- у разі наявності, здати паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії обов`язків визначити до 25 листопада 2019р. (включно).

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Згідно ч.3 ст.181 КПК України направити копію ухвали для виконання до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Згідно ч.4 ст.181 КПК України зобов`язати Подільське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_3 , про що письмово повідомити Голосіївський районний суд міста Києва.

Контроль за виконанням ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , яка безпосередньо підтримує обвинувачення в суді.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» і Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1