У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , за обвинуваченням за ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України.
Підстав для прийняття рішень передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Обвинувальний акт в суд надійшов відповідно до закону ст. 314 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду та окрім питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду відповідно до ст. 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання у кримінальному провадженні запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту. Так, на думку прокурора, зазначений запобіжний захід обумовлений наявністю ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки вона будучи особою, яка підозрюється у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень та, заздалегідь знаючи, що за вчинені нею злочинні дії кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, й це може побудити її на вчинення дій, спрямованих на ухилення від даної кримінальної відповідальності та переховуватись від суду.
Крім того, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 після вчинення першого епізоду інкримінованого кримінального правопорушення неодноразово повторно надсилала повідомлення про замінювання, що вказує на те, що обвинувачена не припиняла свою злочинну діяльність та її вдалось зупинити лише правоохоронним органа.
До того ж, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_4 та свідків по кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_5 є сусідкою потерпілою ОСОБА_4 та між ними вже довготривалий час існує конфліктна ситуація, а отже підставі вважати, що підозрювана може і в подальшому висловлювати погрози потерпілій, погрози свідкам з метою спонукання їх відмовитись від свої свідчень шляхом фізичного чи психологічного впливу, або вчинити інші протиправні дії проти життя чи здоров`я потерпілої або члені її сім`ї та свідків.
Також до висновків про наявність ризиків можна дійти, дослідивши особу обвинуваченої, стан та спосіб її життя, а саме ОСОБА_5 проживає сама, стійких соціальних зв`язків не має, а тому можна зробити висновок щодо чинників, які б зобов`язували її не залишати місце мешкання не має. Тому, просить суд обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого співробітники Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області будуть контролювати поведінку ОСОБА_5 , з метою виконання нею своїх обов`язків.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд ухвалити рішення про признання справи до судового розгляду на власний розсуд, зауваживши, що під час досудового розслідування органом досудового розслідування допущені численні порушення діючого законодавства, які вона не мала можливості оскаржити, проте буде звертати увагу суду на вказані порушення під час судового розгляду кримінального провадження за її обвинуваченням. Проти задоволення клопотання прокурор щодо обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечила.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно його підзахисної.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявлене прокурором клопотання підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання про захід забезпечення кримінального провадження та долучені до нього матеріали, - приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України - враховує положення статей 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.
На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою інкримінованого їй кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі об`єктивної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.
В судовому засіданні прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України. Так, ОСОБА_5 постійно відвідує судові засідання, а у випадках коли не може з`явитись до суду повідомляє про це заздалегідь, із наданням документів, що підтверджують поважність її неявки в судове засідання. Крім того, ОСОБА_5 раніше не судима, за час що минув з моменту вчинення інкримінованих їй правопорушень, нових кримінальних правопорушень не вчинила.
Щодо зазначеного прокурором ризику впливу ОСОБА_5 на потерпілу ОСОБА_4 та свідків у кримінальному провадженні, то такий ризик можливо нівелювати застосуванням більш м`яким запобіжним заходом аніж домашній арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 статті 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту невиправданим.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що, оскільки прокурор не довів, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладеним на нього обов`язків, що суперечить меті застосування запобіжного заходу в задоволенні клопотання слід відмовити.

Одночасно, суд вважає, що в теперішній час наявний ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, виходячи з вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке відповідно до приписів ч. 1 ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні не встановлено перешкод для призначення обвинувального акту до судового розгляду, враховуючи, що угоди відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України не укладалось, підстав для закриття провадження, для повернення обвинувального акту прокурору або для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.
Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 194, 314-317 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Повідомити обвинуваченій ОСОБА_5 про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 179 КПК України, а саме: в разі невиконання та недотримання умов особистого зобов`язання до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (від 480,25 грн. до 3842 грн.)

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України, прийняти до провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на 11 годину 00 хвилин 13 грудня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії даної ухвали в частині терміну покладених обов`язків становить два місяці з дня винесення ухвали.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу, сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня винесення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1