УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна, ?

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
Звертаючись до слідчого судді заявник зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 за клопотанням старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 218-1 КК України, накладено арешт на кошти на рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Камбіо», в тому числі на грошові кошти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що знаходяться на банківських рахунках, відкритих у ПАТ «Банк Камбіо» та заборонено посадовим особам ПАТ «Банк Камбіо», а також будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та використовувати грошові кошти які знаходяться на банківських рахунках.

Своє клопотання мотивує тим, що 06.07.2018 постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 підслідність у кримінальному провадженні №0000135 визначено за ГСУ НП України та в подальшому постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 від 19.11.2018 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

У зв`язку з наведеним, заявник просить скасувати накладений арешт, оскільки у подальшу застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, дійшов висновку про таке.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Звертаючись з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України адвокат ОСОБА_2 вказує, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, оскільки кримінальне провадження №0000135, в рамках якого накладено арешт на спірне майно, закрито.

Згідно зі ст.170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення вказаної норми, арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_7 від 19.11.2018 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Таким чином, згідно положень ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення та свідчить про завершення досудового розслідування.

Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 КПК є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.

При цьому, слідчий суддя наділений повноваженнями приймати рішення про припинення такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, закритого органом досудового розслідування КПК України не передбачає.

На переконання слідчого судді, із припиненням кримінального провадження арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

Крім того, постановою Великої палати Верховного Суду від 15.05.2019 сформульовано правову щодо позицію зняття з майна арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Так вказаною постановою визначено, що будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження, з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідну правову позицію сформульовано Верховний Суд України в постанові від 15.05.2013 №6-26цс13.

Враховуючи викладене, оскільки кримінальне провадження, в межах якого накладено арешт, закрито, а слідчий суддя не наділений повноваженнями на розгляд питань про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження, також те, що побідні питання після закриття кримінально провадження повинні вирішуватись в межах цивільного судочинства, слідчий суддя доходить висновку про повернення клопотання заявнику.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 170, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 у кримінальному провадженні №0000135 повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя