Справа № 215/6515/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, без застосування технічних засобів, у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі справу за клопотанням начальника Криворізької установи виконання покарань (№3) про передачу в дохід держави мобільного телефону, вилученого в ув`язненого під варту ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Криворізької установи виконання покарань (№3) звернувся до суду зі вказаним клопотанням про передачу в дохід держави мобільного телефону марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , який був виявлений 10.09.2019 приблизно о 12 год. 40 хв. під час комісійного розкриття та огляду посилки прийнятої для ув`язненого ОСОБА_3 у білому згортку поліетиленового пакету з запальничками. Факт вилучення зазначеного мобільного телефону підтверджується наступними документами: протоколом №726 від 09.09.2019 про огляд посилки, протоколом про вилучення заборонених предметів №53 від 09.09.2019, рапортами працівників установи, висновком по факту вилучення заборонених предметів у посилці, адресованій ув`язненому ОСОБА_3 від 13.09.2019, постановою про передачу для зберігання речей та предметів у дохід держави від 09.09.2019. Просить спрямувати в дохід держави вилучений в ув`язненого під варту мобільний телефон.

Представник установи в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Розглянувши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частиною 6 статті 41 Конституції України передбачено, що конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставлені в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в дохід держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою.

Згідно з вимогами наказу № 460/5 Міністерства юстиції України від 18.03.2013 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.03.2013 р. за № 445/22977 «Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», а саме: п.п.2.10, 2.11 розділу VI. Придбання продуктів харчування, предметів першочергової потреби, отримання передач, посилок, бандеролей та грошових переказів і передач передбачено, що розкриття та огляд вмісту посилки і бандеролі здійснюються комісією в кількості не менше трьох посадових осіб СІЗО, яка призначається начальником СІЗО, у присутності адресата, відповідно до порядку огляду передач та посилок (бандеролей), визначеного додатком 12 до цих Правил. За результатами виявлення в посилках і бандеролях заборонених для зберігання і використання ув`язненими та засудженими речей і предметів проводиться перевірка та вживаються заходи відповідно до чинного законодавства.
Пунктом 4.5 зазначеного Наказу визначений перелік продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув`язненим і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі: зокрема радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, комунікатори, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери, роутери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади та гарнітура до них.
Згідно п.п. 6.4 пункту 6 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 р., вилучені в ув`язнених або засуджених гроші та цінні речі і предмети, отримані шляхом обману під час тримання у СІЗО або власник яких не встановлений, передаються в дохід держави згідно з постановою начальника СІЗО про передачу заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави за формою згідно з додатком 8 до цих Правил, санкціонованою прокурором.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, засудженим забороняється мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
Згідно ч. 7 ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.
З клопотання убачається, що ОСОБА_3 , у якого було вилучений мобільний телефон, є ув`язненим під вартою, а не засудженим.
Крім того, згідно з постановою санкціонованої керівником Криворізької місцевої прокуратури №2, про передачу заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави, мобільний телефон марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , вилучений в посилці, адресованій ув`язненому під варту ОСОБА_3 рахується як річ, одержана шляхом обману та, керуючись ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», передана в дохід держави.
Отже, мобільний телефон на час розгляду клопотання вже вилучений в ув`язненого та переданий у дохід держави.
Чинним КПК України вирішення питання слідчим суддею про передачу вилучених заборонених для зберігання речей та предметів в порядку ст.7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не передбачено.
Відповідно ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватись закон, який суперечить цьому кодексу.
Оскільки КПК України не передбачені повноваження слідчого судді для вирішення даного питання, з огляду на викладене, клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 9, 309, 310, 369 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Криворізької установи виконання покарань (№3) про передачу в дохід держави мобільного телефону, марки «Samsung», IMEI: НОМЕР_1 , вилученого в ув`язненого під варту ОСОБА_3 , 1986 року народження, залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя