Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/3880/2019 Справа №641/7598/19
УХВАЛА
24 вересня 2019 року
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 20.09.2019 за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 173-В, працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_5 використовує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що має ознаки підробки.
21.09.2019 в ході огляду місця події, проведеного за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 173-В, в присутності двох понятих ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно видав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , в якому зазначена наступна інформація:"Марка автомобіля - Volvo V40 загальний легковий - загальний універсал-В, номер шасі - НОМЕР_3 , повна маса 1790, маса без навантаження 1395, категорія - В, об`єм двигуна 1870, тип пального - D, колір сірий, особливі відмітки - 5 ВМД 806 180/2018/024477 12.12.2018 ПОСВ.МТНИЦК МИТО - 100%) 0002701 12.12.2019, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , дата першої реєстрації - 20.12.2018, рік випуску 2003, дані власника - ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , видане ТСЦ 5946", яке слідчим було вилучено в порядку передбаченому КПК України.
Згідно рапорту ЗКБ4 ІПП в Х/о ДПП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , при перевірці за базою МВС ІПНП було встановлено, що даний документ не відповідає дійсності та має ознаки підробки, а саме: шрифт нанесений не друкарським шляхом, серія та номер свідоцтва про реєстрацію ТЗ з номерним знаком НОМЕР_4 , номер кузова не відповідає базі даних ІПНП. Також при перевірці по базі ДФС було встановлено, що даний ТЗ зареєстрований в Литві та має державний знак " ОСОБА_7 " та виїхав на територію України в митному режимі тимчасовий ввіз терміном до 1 року громадянином "ARYPOV BABAJAN 02/02/2018".
Слідчий вважає, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначених у п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України: є предметом кримінального правопорушення. Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Для дачі відповідної правової оцінки за вилученими під час обшуку предметами, органу досудового розслідування необхідно провести відповідні дослідження в рамках експертиз, для призначення та проведення яких необхідно надавати експерту вилучені речі.
Без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, буде неможливо провести повне та всебічне досудове розслідування та встановити всі факти щодо протиправної діяльності винних осіб та це може привести до втрати або пошкодження відповідного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
У судове засідання слідчий СВ Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя врахувавши обставини, передбачені ст. 173 КПК України, вважає, що слідчим доведено, що тимчасово вилучені речі предмети є предметом злочину, здобуті в результаті вчинення злочину та можуть бути використані в якості речового доказу.
Керуючись вимогами ст. ст. 170-175 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на тимчасово вилучене 21.09.2019 в ході огляду місця події, проведеного за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 173-В, майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 видане ТСЦ 5946 20.12.2018 на автомобіль "Volvo V40" д.н.з. НОМЕР_2 сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покладається на слідчого СВ Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1