Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/736/16-к
Провадження № 1-кп/280/15/19
ВИРОК
Іменем України

09 грудня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000354 від 14.05.2016, відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів Житомирської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, депутатом та інвалідом не є, судимий: 16.03.2011 Коростишівським районним судом Житомирським області за ч.3 ст.185 КК України до 6 років 4 днів позбавлення волі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, депутатом та інвалідом не є, має на утриманні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судимий: 26.09.2019 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 1020 гривень, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

13травня 2016 року близько 13:30 години ОСОБА_11 маючи злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, прибув на територію дочірнього підприємства «Санаторій для батьків з дітьми «Тетерів», що знаходиться в м. Коростишеві по провулку Дачному, 13 Житомирської області, де за входом у санаторій, нехтуючи загально прийнятими нормами поведінки і моральності, справив природну потребу у не відведеному для цього місці.

У подальшому, ОСОБА_11 , перебуваючи на території дочірнього підприємства «Санаторій для батьків з дітьми «Тетерів», з метою вчинення грубого порушення громадського порядку, направився до входу в корпус №1, біля якого, використавши малозначний привід для суперечки, вступив у конфлікт із жителькою вказаного санаторію ОСОБА_8 , що супроводжувався з його боку брутальною лайкою, під час якого остання просила його залишити територію санаторію у зв`язку із його п`яним виглядом та неправомірною поведінкою.

У вказаний конфлікт, в захист інтересів ОСОБА_8 , втрутився її співмешканець ОСОБА_7 , який просив ОСОБА_16 припинити порушення громадського порядку та залишити територію санаторію.

У цей же день, час та місці, за вказаних обставин, ОСОБА_11 грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, нехтуючи загально прийнятими нормами поведінки і моральності, перебуваючи поблизу корпусу №1 дочірнього підприємства «Санаторій для батьків з дітьми «Тетерів», діючи з особливою зухвалістю, привселюдно, своєю правою рукою зажатою в кулак наніс один удар в обличчя ОСОБА_7 .

У послідуючому, з метою припинення вказаного конфлікту та хуліганських дій з боку ОСОБА_11 , втрутилася ОСОБА_8 , маючи на меті припинити подальше вчинення фізичного насильства ОСОБА_11 по відношенню до її співмешканця ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_11 у вказаний день та час, перебуваючи біля корпусу №1 дочірнього підприємства «Санаторій для батьків з дітьми «Тетерів», продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загально прийнятими нормами поведінки і моральності, діючи з особливою зухвалістю, привселюдно ногою наніс один удар в нижню частину живота ОСОБА_8 .

Надалі, ОСОБА_11 продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювались єдиним злочинним умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, поєднаного із спричиненням потерпілим тілесних ушкоджень, діючи з особливою зухвалістю усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, перебуваючи біля корпусу №1 ДП «Санаторій для батьків з дітьми «Тетерів», взяв із землі дерев`яну палицю, якою привселюдно наніс три удари по голові, лівому плечу та спині ОСОБА_7 , та у послідуючому один удар по лівій руці ОСОБА_8 .

У результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців, садна на волосяній частині голови, обличчі та лівому плечовому суглобі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.

Внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_11 , потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на волосяній частим голови, обличчі та лівому плечовому суглобі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.

ОСОБА_12 , в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, перебував в м. Коростишів на березі річки «Тетерів», де він побачив дикорослі рослини схожі до рослин коноплі. У вказаний день та час та у вказаному місці у ОСОБА_12 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс, ОСОБА_12 перебуваючи у вищевказаному місці зірвав дикорослі рослини коноплі та в подальшому переніс їх за місцем свого проживання до приміщення будинку АДРЕСА_2 , де подрібнив та отриману суміш залишив сушитися в приміщенні домоволодіння з метою подальшого вживання шляхом паління.

Таким чином ОСОБА_12 придбав та зберігав, особливо небезпечний наркотичний засіб для власних потреб без мети збуту, обіг яких заборонено канабіс.

02.02.2019 працівниками Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області на підставі заяви власниці вищевказаного домоволодіння ОСОБА_17 було проведено огляд за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: подрібнену рослинну масу зеленого кольору зовні схожу на рослин коноплі, в паперовому конверті №1, яка є особливо-небезпечним наркотичним засобом канабіс масою 16,399 г; подрібнену рослинну масу зеленого кольору зовні схожу на рослин коноплі, в паперовому конверті №2, яка є особливо-небезпечним наркотичним засобом канабіс масою 21,315 г.

Таким чином, ОСОБА_12 незаконно, без мети збуту, придбав, та зберігав наркотичний засіб канабіс.

ОСОБА_12 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, 20 січня 2019 року близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 , проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_18 , з метою справляння власних природних потреб, переплигнули дерев`яний штахетний паркан, таким чином потрапили на вказане подвір`я.

У подальшому перебуваючи на території подвір`я потерпілого ОСОБА_18 , ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 виявивши відсутність власника будинку побачили, що на його території знаходяться металеві вироби: швелер довжиною Зм - 1шт., пластина розміром 1x1,5м - 1шт., пластини розміром 1x2м - 2шт.

У вказаний час та місці у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, умисне, повторне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_11 викрасти майно, що знаходиться на подвір`ї даного будинку та здати його до пункту прийому металобрухту, а отримані грошові кошти поділити порівну, на що ОСОБА_11 погодився.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 , користуючись відсутністю контролю з боку сторонніх осіб та власника домогосподарства усвідомлюючи, що за їх умисними суспільно-небезпечними діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, викрали: металевий швелер довжиною 3м - 1шт. вартістю 150 грн. 00 коп., металеву пластину розміром 1x1,5м - 1 шт. вартістю 90 грн. 00 коп., металеву пластину розміром 1x2м - 2 шт. вартістю 110 грн. 00 коп. за одну, на загальну суму 220 грн. 00 коп.

Після вчинення злочину, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 привласнили викрадене майно та розпорядилися ним на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 спричинили потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 460 грн. 00 коп.

ОСОБА_11 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, 20 січня 2019 року близько 06 години 30 хвилин, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 , власником якого являються ОСОБА_18 , з метою справляння власних природних потреб, переплигнули дерев`яний штахетний паркан, таким чином потрапивши на вказане подвір`я.

У подальшому перебуваючи на території подвір`я потерпілого ОСОБА_18 , ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 виявивши відсутність власника будинку побачили, що на його території знаходяться металеві вироби: швелер довжиною Зм - 1шт., пластина розміром 1x1,5м - 1шт., пластини розміром 1x2м - 2шт.

У цей час та місці у ОСОБА_12 виник злочинний умисел спрямований на таємне, умисне, повторне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_11 викрасти майно, що знаходиться на подвір`ї даного будинку та здати його до пункту прийому металобрухту, а отримані грошові кошти поділити порівну, на що ОСОБА_11 погодився.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 користуючись відсутністю контролю з боку сторонніх осіб та власника домогосподарства усвідомлюючи, що за їх умисними суспільно-небезпечними діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, викрали: металевий швелер довжиною 3м - 1шт. вартістю 150 грн. 00 коп., металеву пластину розміром 1x1,5м - 1 шт. вартістю 90 грн. 00 коп., металеву пластину розміром 1x2м - 2 шт. вартістю 110 грн. 00 коп. за одну, на загальну суму 220 грн. 00 коп.

Після вчинення злочину, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 привласнили викрадене майно та розпорядилися ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 спричинили потерпілому ОСОБА_18 матеріального збитку на загальну суму 460 грн. 00 коп.

ОСОБА_12 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виховання та перевиховання не став та вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 28 вересня 2019 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_9 розпивали спиртні напої поблизу магазину «Міні маркет», що за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Київська (раніше Більшовицька), 109.

У подальшому під час спілкування ОСОБА_12 побачив, що ОСОБА_19 поблизу себе, а саме на асфальтовому покритті, залишив полімерний пакет в середині якого знаходились джинсові штани синього кольору.

У вказаний час та місці, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме джинсових штанів, які належали ОСОБА_20 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 під приводом справляння природних потреб, проходячи повз ОСОБА_21 , користуючись тим, що останній не контролює його дій, таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав джинсові штани синього кольору вартістю 328 грн. 83 коп., які знаходились всередині полімерного пакету, які привласнив та розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_12 спричинив потерпілому ОСОБА_20 . Матеріальної шкоди на суму 328 грн. 83 коп.

У подальшому під час спілкування ОСОБА_12 побачив, що ОСОБА_19 у власному користуванні має мобільний телефон марки «iPhone» модель «А1428», ІМЕІ: НОМЕР_1 , на задній кришці панелі якого наявний гумовий чохол сірого кольору.

У цей час та місці, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_21 , а саме мобільним телефоном марки «iPhone» модель «А1428», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 2 974 грн. 50 коп., всередині якого знаходилась картка мобільного оператора ВФ «Україна» НОМЕР_2 , вартістю 80 грн. 00 коп., на задній кришці панелі якого наявний гумовий чохол темно-сірого кольору вартістю 350 грн. 00 коп.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій ОСОБА_22 , з метою заволодіння чужим майном, попросив у ОСОБА_21 належний йому мобільний телефон марки «iPhone» модель «А1428», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з метою здійснення телефонного дзвінка пообіцявши, що по завершенню телефонної розмови поверне його.

Однак, ОСОБА_12 не маючи наміру виконувати обіцяне, утримуючи вказане майно, яке належить ОСОБА_20 , пішов у невстановлений досудовим розслідуванням напрямок, вказане майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_12 спричинив потерпілому ОСОБА_20 . Матеріальної шкоди на загальну суму 3 404 грн. 50 коп.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою провину у висунутих обвинуваченнях за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані діяння, викрадене ним разом з обвинуваченим ОСОБА_23 майно потерпілого ОСОБА_24 , повернуто. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 гривень визнав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою провину у висунутих обвинуваченнях за ч. 1 ст.309, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані діяння, викрадене ним разом з обвинуваченим ОСОБА_25 майно потерпілого ОСОБА_24 , повернуто, також повернуто потерпілому ОСОБА_26 телефон та джинси, які він викрав.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, надали заяви, в яких просили суд розглянути кримінальне провадження за їх відсутності, щодо покарання обвинуваченим поклалися на розсуд суду, з урахуванням думки учасників судового провадження, щодо можливості з`ясування всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, суд, керуючись ст. 325 КПК України, вирішив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , прокурор, представник потерпілого, захисник, не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 доведена, дії обвинуваченого ОСОБА_11 правильно кваліфіковані: за ч.1 ст.296 КК України, як умисні дії, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто хуліганстві; -за ч.2 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто крадіжці. Дії обвинуваченого ОСОБА_12 правильно кваліфіковані: за ч.1 ст.309 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту; за ч.2 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто крадіжці; за ч.2 ст.190 КК України, як умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинені повторно.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України є злочином невеликої тяжкості, за ч.2 ст.185 КК України злочином середньої тяжкості, ОСОБА_11 неодружений, утриманців не має, судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.
Щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Рецидив злочинів є обставиною, яка обтяжує покарання.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позицію потерпілих і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статтей Кримінального Закону, остаточно - за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК та ч.2 ст.185 КК України є злочинами невеликої тяжкості, за ч.2 ст.185 КК України злочином середньої тяжкості, ОСОБА_12 одружений, сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Рецидив злочинів є обставиною, яка обтяжує покарання.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позицію потерпілих і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статтей Кримінального Закону, остаточно - за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинувачених, саме таке покарання є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів,відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у кримінальному провадженні не обирався.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 23 ЦК України потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням його прав. В даному випадку моральна шкода полягає у фізичних та душевних стражданнях, які він відчував внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні ОСОБА_11 визнав повністю позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 , таке визнання позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже, цивільний позов ОСОБА_7 слід задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_7 15000 гривень моральної шкоди, згідно із ст. 1167 ЦПК України.

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 2 (два) роки, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 2 (два) роки, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати: на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1001,00 гривень, судових товарознавчих експертиз у розмірі 1256,00 гривень та 1884,00 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2019 року, у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на подрібнену рослинну масу зеленого кольору зовні схожу до рослин коноплі, яка запакована до паперового конверту №1, та подрібнену рослинну масу зеленого кольору зовні схожу до рослин коноплі, яка запакована до паперового конверту №2, з метою збереження речових доказів.

Речові докази: подрібнену рослинну масу зеленого кольору, зовні схожу до рослин коноплі, запаковану до паперового конверту №1; подрібнену рослинну масу зеленого кольору, зовні схожу до рослин коноплі, запаковану до паперового конверту №2, які зберігаються в кімнаті речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити; джинсові штани синього кольору, паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «iPhone», сірого кольору з гумовим чохлом сірого кольору, які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_9 - залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1