Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 травня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні в режимі відоеконференції у залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 08 лютого 2019 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 08 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення.

Своє рішення суд мотивуав тим, що ОСОБА_4 , хоча й відбув необхідний строк призначеного покарання, як того вимагає ст.81 КК України, однак на даний час характеризується негативно, не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що ухвалу місцевого суду слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ній, фактичним обставинам даного провадження. Так станом на 04 січня 2019 року відбув три четвертих призначеного судом строку покарання та після проходження навчання здобув спеціальності "машиніста-кочегара" і "кравця". До роботи по виготовленню плитки ставився задовільно, однак характеристика не містить цих даних внаслідок недоброзичливого ставлення до нього начальника відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_8 .

Також ОСОБА_4 вказав, що у нього є син, дружина, а також мати, якій виповнилось 74 роки та яка перенесла інсульти, і ці родичі на даний час потребують його підтримки. Окрім того апелянт зазначив, що відвідує церкву і в нього змінились погляди на життя. На його думку, перебуваючи на волі, він не буде нести жодної загрози оточуючим його людям.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання, міркування прокурора ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних вимог, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що ця скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 засуджений 29 вересня 2014 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.5 ст.191 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на строк три роки.

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі "Полицька виправна колонія №76", куди прибув 18 березня 2015 року.

25 січня 2016 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-8 від 26.11.2015 р.), ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 04 червня 2014 року по 04 лютого 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання закінчується 04 жовтня 2020 року.

За приписом пункту 3 ч.3 ст.81 КК Україн, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. Отже формальна дата настання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 згідно вказаної норми 04 січня 2018 року.

Згідно характеристики, наданої адміністрацією установи, ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується негативно, допустив одинадцять порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. З них - вісім стягнень погашені у встановленому законом порядку, одне - не зняте і не погашене, та два рази проводилась профілактична бесіда.

При цьому, заходи заохочення до засудженого не застосовувались.

У взаємовідносинах із персоналом установи допускає грубість, не виконує їх законні вимоги. Крім того, до роботи на виробництві установи по виготовленню бруківки відноситься незадовільно, виробничі завдання не виконує.

Засуджений не підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними і має позов за виконавчим листом на суму 93519,90 грн., з яких відшкодовано 77,90 грн.

Водночас, ОСОБА_4 бере участь у програмі диференційно-виховного впливу "Духовне відродження", підвищував свій загальноосвітній та професійно-технічний рівень та здобув професії машиніст кочегар котельні та кравець.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, врахував зазначені обставини справи, зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 у відповідності до ст.81 КК України, згідно якої умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить висновку, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність, тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 08 лютого 2019 року про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3