Провадження № 1-кс/712/6892/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 21.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003022 від 12.06.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2019 ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 21.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003022 від 12.06.2019 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0003022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР 12.06.2019 року. Підставою для внесення зазначених відомостей до ЄРДР була ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси про зобов`язання внести до ЄРДР відомості про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27.04.2019 року близько 22 год. 50 хв. в місті Черкаси на перехресті бульвару Шевченка та вулиці Байди Вишневецького за участю автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході здійснення досудового розслідування слідчим не було встановлено достатньо доказів того, що в даних діях наявний склад злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, у зв`язку з чим 21 серпня 2019 року слідчим по даному кримінальному провадженню винесена постанова про закриття кримінального провадження.

Вважає постанову про закриття кримінального провадження безпідставною та необґрунтованою.

Зазначив, що після госпіталізації водія ОСОБА_5 була проведена діагностика наявних тілесних ушкоджень та встановлений діагноз: перелом кісток носу зі зміщенням, деформація зовнішнього вигляду носу. Відповідно до наданих рекомендацій для усунення наслідків отриманих тілесних ушкоджень їй необхідне оперативне лікування в плановому порядку.

Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим до матеріалів провадження були долучені відповідні підтверджуючі медичні документи, які підтверджують той факт, що ОСОБА_5 потребує оперативного лікування в плановому порядку (консультативний висновок спеціаліста від 10.05.2019 року). Про наявність таких рекомендацій у висновку експерта № 02-01/817 від 01.08.2019 року не зазначено, тобто під час підготовки висновку експерт наявність таких рекомендацій не враховував. Відповідно зміст такого висновку суперечить вимогам до нього.

Зі змісту висновку експерта № 02-01/817 від 01.08.2019 року вбачається, що опис проведених досліджень у ньому відсутній, обґрунтування відповідей не зазначено. За таких обставин, з урахуванням змісту висновку експерта № 02-01/817 від 01.08.2019 року у слідчий не мав підстав брати його до уваги, що відповідає вимогам ч. 10 ст. 101 КПК України, а повинен був ініціювати проведення повторної експертизи.

З описової частини оскаржуваної постанови вбачається, що фактично на підставі двох висновків судово-медичної експертизи слідчий зробив висновки про наявність вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди у діях одного з водіїв. Такі дії суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки експертизи на предмет визначення відповідності або ж не відповідності дії водіїв дорожній обстановці не призначалась та не проводилась, не була проведена навіть експертиза технічного стану автомобілів. Відповідно в основу висновків слідчого про наявність вини у діях ОСОБА_5 також були покладені покази неповнолітнього водія ОСОБА_7 , якій навіть на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав права керування, не знав правил дорожнього руху, і не відомо як опинився за кермом і з якою швидкістю рухався, в зв`язку з чим, просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 від 21.08.2019 про закриття кримінального провадження № 0003022 від 12.06.2019.

В судовому засіданні скаржник та її адвокат підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити скаргу з викладених підстав.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні по суті скарги заперечували. У своїх поясненнях зауважили, що під час досудового слідства слідчим здійснювались всі необхідні заходи задля належного, повного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження. При проведенні експертизи, експерт попереджався про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, а тому у слідчого не було підстав не брати даний висновок до уваги при закритті кримінального провадження.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї докази та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що 27 квітня 2019 близько 22 години 50 хвилин водій автомобіля MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вул. Б.Вишневецького зі сторони вулиці Гоголя в напрямку вулиці Хрещатик на перехресті з бульваром Шевченка допустила зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по бул. Шевченка зі сторони вул. Остафія Дашковича в напрямку вул. Святотроїцької. Внаслідок ДТП, обидва водії отримали тілесні ушкодження.

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за № 0003022 від 12.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 21.08.2019 провадження у кримінальному провадженні № 0003022 від 12.06.2019 за ч.2 ст. 286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, аналізуючи подану ОСОБА_5 скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження № 0003022 від 12.06.2019 року, в рамках якого слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, з неповним з`ясуванням всих обставин кримінального правопорушення.

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження, ОСОБА_5 вказують на неповне дослідження обставин кримінального провадження.

Так, обставини кримінального провадження не в повній мірі стали предметом контролю слідчого при проведенні досудового розслідування, зокрема, після госпіталізації водія ОСОБА_5 була проведена діагностика наявних тілесних ушкоджень та встановлений діагноз: перелом кісток носу зі зміщенням, деформація зовнішнього вигляду носу. Відповідно до наданих рекомендацій для усунення наслідків отриманих тілесних ушкоджень їй необхідне оперативне лікування в плановому порядку.

Відповідно до п.п. 2.1.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N,6, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за № за N 255/791 ознаками тяжкого тілесного ушкодження є в тому числі невиправне знівечення обличчя.

На підставі п.п. 2.1.8. Правил під виправністю ушкодження належить розуміти значне зменшення вираженості патологічних змін (рубця, деформації, порушення міміки тощо), з часом чи під дією нехірургічних засобів. Коли ж для усунення необхідне оперативне втручання (косметична операція), то ушкодження обличчя вважається невиправним.

Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим до матеріалів провадження були долучені відповідні підтверджуючі медичні документи, які підтверджують той факт, що ОСОБА_5 потребує оперативного лікування в плановому порядку (консультативний висновок спеціаліста від 10.05.2019 року). між тим дані обставини не враховані експертом при складанні висновку експерта № 02-01/817 від 01.08.2019 року.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 21.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003022 від 12.06.2019 року винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід призначити повторну судово-медичну експертизу та виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 21.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0003022 від 12.06.2019 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1