УХВАЛА
28 травня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Переяслав-
Хмельницького району, Київської обл., громадянина України,
проживаючого та зареєстрованого за адресою:
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк два роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк два роки. Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти про зміну місця проживання, роботи та навчання повідомляти Переяслав-Хмельницький МРВ філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області та періодично зявлятись у вказаний орган для реєстрації.

В доводах апеляційної скарги прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції під час звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, фактично звузив обсяг обов`язків в порівнянні з тими, які передбачені ст. 76 КК України.
Крім того, на думку прокурора, вказівка про необхідність повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання Переяслав-Хмельницький МРВ філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області, свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 жовтня 2018 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_8 , керуючи мотоциклом, номерний знак НОМЕР_1 з боковим причепом, на задньому пасажирському сидінні якого перебував пасажир ОСОБА_9 , рухаючись по вул. Качова в с. Студеники Переяслав-Хмельницького району Київської області у напрямку м. Переяслав - Хмельницький, зі швидкістю руху приблизно 40-50 км/год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в порушення п.п. 2.3 (б), 1.5, 2.9 (а), 12.1, 12.2 ПДР Україн, будучи неуважним до навколишньої дорожньої обстановки, проїжджаючи неподалік електроопори № 17, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не обрав безпечну швидкість руху, достатньої, щоб мати можливість зупинити транспортний засіб, у межах видимості дороги, як наслідок, не впорався з керуванням та зїхав на ліве по ходу свого руху узбіччя та допустив наїзд на перешкоду у вигляді бетонного паркану.
Внаслідок даного зіткнення пасажир ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких помер у лікарні.

Під час апеляційного розгляду прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст. 404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.
Разом із цим, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судоверішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з вироку суду, звільняючи ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, суд першої інстанції разом з іншими обовязками, передбаченими ст.76 КК України, поклав на обвинуваченого обов`язок протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання.
Разом із цим, покладаючи на обвинуваченого, звільненого від відбування покарання, обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, суд не врахував, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року, який набрав чинності 08 жовтня 2016 року, ст. 76 КК України викладена в новій редакції, частина друга якої передбачає, що суд на осіб, звільнених від відбування покаранням з випробуванням, може додатково покласти обов`язки, в тому числі обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Таким чином, суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_5 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням поклав на нього обов`язки, які не відповідають положенням ст. 76 КК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що вказівка суду про необхідність повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання Переяслав-Хмельницький МРВ філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області, свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 409 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни вироку суду.
Колегія суддів вважає, що покладення на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України в редакції Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року, можливе шляхом зміни вироку суду, а не його скасування та ухвалення нового вироку, як про це просить прокурор, оскільки рішенням суду апеляційної інстанції не вирішуються питання, передбачені ч. 1 ст. 420 КПК України, та не погіршується становище обвинуваченого.
З наведених підстав апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2019 року, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, змінити.
Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3