Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника володільця
майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2019 року (ЄРДР №0000332),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Волинській області ОСОБА_11 про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон «ХОНОР» ІМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належний ОСОБА_9 , мобільний телефон «Нокіа» ІМЕЙ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , належний ОСОБА_10 , ключі від замків, що закривають електронний пристрій на бочці з рідиною, яка має характерний запах дизельного пального, бочку з рідиною, заповненою на 130 см, яка має характерний запах дизельного пального з електронним пристроєм для її викачування, зразок рідини з характерним запахом дизельного пального поміщений у скляну ємкість об`ємом 1,3 літри, що були вилученні під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому його арешт необхідний з метою збереження речових доказів, попередження можливого їх знищення, втрати або пошкодження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз.
В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за адресою: АДРЕСА_1 . Стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що має місце безпідставне вилучення майна, а тому це майно слід повернути.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, представника власників тимчасово вилученого майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131, 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, - мобільний телефон «ХОНОР» ІМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний телефон «Нокіа» ІМЕЙ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ключі від замків, що закривають електронний пристрій на бочці з рідиною, яка має характерний запах дизельного пального, бочку з рідиною, заповненою на 130 см, яка має характерний запах дизельного пального з електронним пристроєм для її викачування, зразок рідини з характерним запахом дизельного пального поміщений у скляну ємкість об`ємом 1,3 літри, що були вилученні під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , яке визнане 01 серпня 2019 року у встановленому законом порядку речовими доказами в кримінальному провадженні №0000332.
В ході проведення досудового слідства в даному кримінальному провадженні встановлюється причетність кола осіб до вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені 04.02.2019 в ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Як вважає апеляційний суд, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи власника майна з потребами кримінального провадження.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Протоколом обшуку (а.с. 10-13) стверджується, що будь-яких заяв чи зауважень щодо проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від ОСОБА_9 , в присутності котрого була проведена дана процесуальна дія, чи від інших присутніх на ній осіб щодо невірної адреси за якою проведений обшук, як про це зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі, не надходило, а тому доводи захисника, що вилучене майна за цією адресою в незаконний спосіб до уваги суду не беруться.
Інші доводи апеляційної скарги в тому числі щодо порушення строків звернення з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно є надуманими оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2019 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді