Справа № 487/457/19
Провадження № 1-кп/487/415/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на вчинення обвинуваченими тяжкого злочину, особи обвинувачених, ОСОБА_4 будучи засудженим за ч.2 ст. 185 КК України в період дії іспитового строку, вчинив новий корисливий злочин, ОСОБА_5 раніше судимий за майнові, корисливі злочини, на шлях виправлення не став та повторно вчинив майновий корисливий злочин маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість. А також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, а саме: переховуватися від суду, з метою ухилення від покарання, оскільки обвинувачені не зареєстровані в м. Миколаєві, крім того, обвинувачені офіційно не працевлаштовані, тобто не мають законних джерел доходів для існування та не має стійких соціальних зв`язків, що дає підстави вважати можливим вчинення обвинуваченими інших корисливих злочинів. Тому, вважає, що більш м`яка міра запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної поведінки обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень по справі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що клопотання не перекладено на грузинську мову, надані до клопотання додатки не підтверджують наявність та обґрунтованість ризиків, крім того просив зменшити розмір раніше встановленої застави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та просив зменшити розмір раніше встановленої застави.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив зменшити розмір раніше встановленої застави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та просив зменшити розмір раніше встановленої застави.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 24.11.2018 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, в сумі 300000 грн., з покладенням обов`язків, у разі внесення застави, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В подальшому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, було продовжено обвинуваченим.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинувачених закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємого кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченими тяжкого злочину, у тому числі беручи до уваги особу обвинуваченого те, що ОСОБА_4 , будучи засудженим за ч.2 ст. 185 КК України в період дії іспитового строку, вчинив новий корисливий злочин, ОСОБА_5 раніше судимий за майнові, корисливі злочини, на шлях виправлення не став та повторно вчинив майновий корисливий злочин маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, з метою ухилення від покарання, яке може призначено у разі визнання їх винним у вчиненні інкримінуємого їм злочину, покарання за який передбачає до 6 років позбавлення волі та які не мають зареєстрованого місця проживання в м. Миколаєві, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки є особами, схильними до вчинення кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштовані, не одружені, дітей не утриманні не мають, тобто не мають законних джерел доходів для існування та не має стійких соціальних зв`язків.

Отже, обраний відносно обвинувачених запобіжний захід, у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку, застосований запобіжний захід відносно обвинувачених кореспондується з характером суспільного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який. Крім того, судом враховується практика ЄСПЛ у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 і ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Що стосується клопотання захисників в частині зміни раніше визначеного розміру застави, суд вважає його безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.
Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.
При цьому, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до норм кримінального процесуального Кодексу, діє до моменту прийняття остаточного рішення, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії.
Крім того, ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчим суддею ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було визначено розмір застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, з урахуванням тяжкості злочину, даних про їх особу, наявності ризиків та інших обставин вчинення кримінального правопорушення та встановлених у кримінальному провадженні фактів, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваними покладених на них обов`язків.
На підставі викладеного, враховуючи, що дія запобіжного заходу не припинилася, суд вважає, що застава у меншому розмірі не буде забезпечувати виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що не суперечить вимогам ст. 182 ч.5 п. 3 КПК України.
Отже, відсутні підстави для зменшення розміру раніше визначеної застави.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на 60 днів до 30.09.2019 року до 17-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на 60 днів до 30.09.2019 року до 17-00 годин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1