Справа № 632/1234/19
провадження №1-кс/632/436/19
УХВАЛА
06 серпня 2019 р.

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні в м. Первомайському Харківської області розглянувши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000494 від 04.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

У С Т А Н О В И В:

05 серпня 2019 року слідчий СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, який призначений в даному кримінальному провадженні, про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході огляду місця події, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000494 від 04.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий в судовому засіданні надав такі відомості: що 04.08.2019 року близько 06:40 годин в м. Первомайському Харківської області на вулиці Харківській було виявлено вантажний автомобіль марки "САЗ 3507" реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому останній перевозив рублені фрагменти стовбурів дерев без відповідних документів.

Вказаний факт вбачає ознаки складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

04.08.2019 року проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано, що по вул. Харківській в м. Первомайському Харківської області поблизу повороту на вулицю Хліборобну було виявлено вантажний автомобіль марки «САЗ-3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого знаходились рублені фрагменти стовбурів дерев.

Протоколом огляду місця події вилучено: вантажний автомобіль марки «САЗ-3507» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого знаходяться рублені фрагменти стовбурів дерев.

Вище зазначені речі відповідають критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що зазначені речі є засобами вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, так як незастосування заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також за для забезпечення можливості проведення ряду експертиз.

Автомобіль марки «САЗ-3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого знаходяться рублені фрагменти стовбурів дерев, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ зареєстрований за ОСОБА_7 , проте фактично перебував у розпорядженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Слідчий просить слідчого суддю передати арештований автомобіль марки «САЗ-3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на зберігання до штрафного майданчику Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, а рублені фрагменти стовбурів дерев передати до приміщення боксу, розташованого на теріторії Первомайського ВП ГУНП в Харківській області. на зберігання до камери-сховища Первомайського ВП ГУНП в Харківській області. Забезпечення організації зберігання арештованого майна покласти на орган досудового розслідування - Первомайський ВП ГУНП в Харківській області відповідно до вимог КПК України.

Власник автомобіля марки «САЗ-3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 до судового засідання не прибув, проте його неявка не є перешкодою у розгляді клопотання.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Так, ОСОБА_5 пояснив, що він є ФОП і у нього є вантажний автомобіль марки «САЗ-3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаним вантажним автомобілем він надає послуги по вантажоперевезенню по Первомайському району Харківської області. Також 14.06.2019 року між ним та ФОП « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу дров. На підставі цього договору та товарно-транспортних накладних він здійснював перевізку дров до с.Верхня Орілька Первомайського району Харківської області, під час якої був зупинений працівниками поліції,які при зупинці склали протокол огляду місця події від 04.08.2019 року та вилучили автомобіль разом з дровами. Вважає, що ніякого складу кримінального правопорушення-злочину - в його діях чи діях його батька немає. Вилучений же автомобіль тягне за собою непередбачені витрати, оскільки замовники дров чекають на останні, також вони можуть намочитися від дощу та втратити свою властивість.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя враховує приписи, наведені у ч.3 ст. 132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи людини, про який йдеться у клопотанні прокурора, слідчого; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертаються із клопотанням.

При цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У клопотанні не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування вказаних заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Серед всього іншого зазначено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути вказано підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Тобто, у клопотанні про арешт майна, слідчий повинен чітко вказати мету зазначену в законі та довести необхідність арешту саме з цією метою.

Даних вимог закону слідчим поліції не дотримано.

Як вбачається з наданого клопотання про арешт майна, слідчим поліції у клопотанні було зазначено як мету накладення арешту всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідність проведення експертних досліджень, уникнення кримінальної відповідальності. Можливість вжиття заходів щодо приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, вилученого майна, а тому на зазначене вище майно необхідно накласти арешт так як є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно є саме доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Проте, слідчим не надано доказів визнання вказаного майна речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Також, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України є незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду. Санкція ч.1 ст. 246 КК України не містить додаткового покарання у виді конфіскації майна, а спеціальна конфіскація за цією нормою закону не застосовується. Відомості про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000494 від 04.08.2019 року, відсутні.

Факт здійснення дій, правомірність яких оспорюється, зафіксовано протоколом огляду місця події від 04.08.2019 року, детально описано майно, на яке необхідно накласти арешт. Протиправність дій оспорюється, а тому застосування заходів забезпечення кримінального провадження за ч.1 ст. 246 КК України у вигляді накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно буде не співрозмірним обмеженню права власності з завданням кримінального провадження. З наданих суду документів ОСОБА_9 , вбачається, що він є ФОП згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та має дозвіл на господарську діяльність першої та другої груп згідно з КВЕД ДК 009:2010 (КВЕД-2005), а саме на лісозаготівлю, оптову торгівлю деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (витяг з реєстру платників єдиного податку). З договору купівлі-продажу від 14.06.2019 року суд вбачає, що ФОП ОСОБА_5 купив у ОСОБА_9 дрова, на які слідчий просить накласти арешт. А на підставі товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом деревину відпустив майстер лісу ОСОБА_10 , а прийняв водій ОСОБА_6 за підписом ОСОБА_9 .

При вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя враховує приписи, наведені у ч.3 ст. 132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Статтею 132 КПК України встановлено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Будь-яких доказів або обґрунтованих доводів щодо приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна ініціатором клопотання не надано та не наведено, тоді як відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 132, 170, 171 173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучене в ході огляду майно залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошений 08 серпня 2019 року об 11 годині 45 хвилин.

Суддя;ОСОБА_1