УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАНИ
02 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 464/4515/17
провадження № 51-5968ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 травня 2019 року, постановлену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Лейпціг, Німеччина, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України (далі КК),
встановив:
Вироком Сихівського районного суду міста Львова від 24 липня 2017 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 309 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 30 січня 2017 року незаконно придбав на трамвайній зупинці по вулиці Івана Франка 35 у місті Львові особливо небезпечну психотропну речовину 3,4 метилендіоксиметамфетамін, загальною масою 32,8140 г, та особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, загальною масою 0,3128 г, обіг яких заборонено, які зберігав у подальшому за місцем свого проживання.
01 лютого 2017 року у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 було виявлено і вилучено вищезазначені речовини.
У касаційній скарзі захисник не погоджується із ухвалою апеляційного суду постановленою відносно ОСОБА_4 , просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що поза увагою апеляційного суду лишилися дані, які характеризують особу його підзахисного, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які його обтяжують, що призвело до безпідставного незастосування судом положень статті 75 КК.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних міркувань.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Частиною 2 статті 419 КПК передбачено, що при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Відповідно до вимог статті 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Згідно зі статтею 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається із судового рішення, апеляційний суд, належно оцінивши дані про особу засудженого, який судимостей немає, утримує неповнолітнього сина, позитивно характеризується, щиро розкаявся, як обставину, що пом`якшує покарання, погодився з місцевим судом щодо можливості призначення ОСОБА_4 покарання у мінімальних межах санкції частини 3 статті 309 КК.
Разом з тим, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 з підстав, аналогічних, наведеним у касаційній скарзі, дійшов висновку про відсутність мотивів для звільнення засудженого від відбуванням покарання з випробуванням, належним чином умотивувавши прийняте рішення, з чим погоджується і колегія суддів.
Як обґрунтовано зазначено апеляційним судом, характеризуючі засудженого дані, на які посилається захисник у касаційній скарзі, зокрема, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини та престарілих осіб, не впливають на ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особи винного, та не дають підстав зробити висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування ним покарання.
За наведених обставин, на переконання апеляційного суду, виправлення засудженого без ізоляції від суспільства неможливе, а тому підстави для застосування положень статті 75 КК відсутні.
Зміст ухвали апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК. Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність рішення апеляційного суду, вмотивованість його висновків, захисником у поданій скарзі не наведено.

Поміж іншого, постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 28 лютого 2019 року було скасовано ухвалу апеляційного суду від 08 лютого 2018 року, постановлену відносно ОСОБА_4 і призначено новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції саме з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (застосування положень статті 75 КК).
Відповідно до частини 2 статті 439 КПК вказівки суду, який розглядав справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанцій при новому розгляді.
З огляду на те, що при новому апеляційному розгляді нових даних про особу винного, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановлено не було, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_4 покарання таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання, справедливим та домірним вчиненому. Підстав для пом`якшення такого покарання та звільнення засудженого від нього на підставі статті 75 КК, Суд не вбачає.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись статтею 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 травня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3