Провадження № 1-кп/127/1826/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2019 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 19 жовтня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003473 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєлгорода, Бєлгородської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, який має посвідку на постійне місце проживання на території України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-20.09.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128, ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 19.10.2017 року, біля 02:00 години, знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Міська клінічна лікарня», що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 68, побачив раніше незнайомих йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими в ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт, в ході якого останній умисно наніс ОСОБА_8 один удар кулаком по обличчю, в результаті якого той впав на асфальтне покриття та втратив свідомість.
Згідно висновку судово-медичного експерта №1565 від 19.12.2017 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку середнього ступеню, перелом склепіння черепа з переходом на основу черепа (лівої тім`яної кістки з розповсюдженням на пірамідку лівої скроневої кістки), субдуральні крововиливи (нашарування) над правою лобною долею, контузійні вогнища в правій лобній та скроневій долях головного мозку; забій, садна м`яких тканин потиличної ділянки ліворуч, - які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом склепіння і основи черепа являється небезпечним для життя в момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив необережне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, оскільки передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого удару, але легковажно розраховував на їх відвернення.
Після цього, ОСОБА_5 умисно наніс удар кулаком по обличчю ОСОБА_7 , в наслідок чого останній впав колінами на асфальтне покриття.
Згідно висновку судово-медичного експерта №1319 від 23.10.2017 у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження - синець з набряком м`яких тканин та поверхнева забійна рана на обличчі справа, синці в ділянках правого та лівого колінних суглобів, які належать до легких тілесних ушкоджень.
В подальшому, ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, побачив у стоячого на колінах ОСОБА_7 шкіряну чорну сумку, надіту через плече, та в нього виник умисел на повторне відкрите заволодіння чужим майном вищевказаною сумкою.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 шляхом ривка заволодів шкіряною чорною сумкою ОСОБА_7 (яка матеріальної цінності для потерпілого не становить), в якій знаходились, мобільний телефон «Samsung» J3, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №6868/17-21 від 06.12.2017 року становить 2119,09 гривень та документи на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , після чого з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2119,09 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані діяння. Суду пояснив, що 2 роки тому в осінню пору року, біля зупинки громадського транспорту «Міська клінічна лікарня», що в м. Вінниці, він побачив двох раніше незнайомих йому осіб з якими у нього виник словесний конфлікт. В подальшому, останні намагалися застосовувати відносно нього фізичну силу в ході чого, він ( ОСОБА_5 ) наніс потерпілим декілька ударів в ділянку обличчя та щелепи. Після чого, забрав сумку одного із потерпілих, яка лежала поряд та залишив місце вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Пізніше, викрадену сумку з наявними в ній речами, він добровільно видав працівникам поліції.
Обвинувачений додатково зауважив, що він погоджується з тим, що тілесні ушкодження він наносив потерпілим в тій локалізації та послідовності, що викладена в обвинувальному акті. Також останній зазначив, що не виключає можливості того, що у викраденій сумці міг знаходитися мобільний телефон потерпілого, який він міг загубити, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 18 на 19 жовтня 2017 року, близько 02:00 год., перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Міська клінічна лікарня», він разом із ОСОБА_8 зробили зауваження ОСОБА_5 , який пішов за магазином та справляв природні (фізіологічні) потреби. В результаті чого, між ними виникла словесна суперечка, яка в подальшому переросла в бійку в ході якої, ОСОБА_5 спочатку наніс удар ОСОБА_8 , після чого ударом по обличчю збив його з ніг. В подальшому, обвинувачений викрав його сумку (чорного кольору), яка була на ньому та у якій знаходився телефон і документи, після чого ОСОБА_5 залишив місце злочину. В результаті нанесення обвинуваченим ударів, йому було спричинено тілесні ушкодження у виді забоїв колінних суглобів, струс головного мозку та синці.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 18 на 19 жовтня 2017 року, близько 02:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля зупинки громадського транспорту «Міська клінічна лікарня», що в м. Вінниці, вони з ОСОБА_7 зробили зауваження ОСОБА_5 , оскільки останній за магазином, що знаходився біля зупинки громадського транспорту, справляв природні (фізіологічні) потреби, в результаті чого між ними виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_5 наніс йому удар, у зв`язку з чим, він втратив свідомість.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Також судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує: за ст. 128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження; за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження; за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинено повторно.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до характеристики МКП «ЖЕК №15», вих. №1163 від 21.12.2017 року, ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . За час проживання, зі слів мешканців будинку, скарг та нарікань на останнього не надходило. Компрометуючими матеріалами з правоохоронних органів в МКП «ЖЕК №15» на ОСОБА_5 не надходило.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія», вих. №2927 від 29.11.2017 року, ОСОБА_5 перебуває на диспансерному наркологічному обліку у вказаному закладі з 25.03.2016 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка, вих. №20/5025 від 05.12.2017 року, ОСОБА_5 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно досудової доповіді Вінницького МРВ з питань пробації, вих. №3665 від 13.04.2018 року щодо ОСОБА_5 вбачається, що ризик повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий. Відповідно до висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
З вимоги про судимість від 23.10.2017 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Зокрема, згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий; в період іспитового строку вчинив нові злочини; по місцю проживання скарг та нарікань на ОСОБА_5 не надходило; перебуває на обліку в КП ВОНД «Соціотерапія»; на обліку в ВОПНЛ ім. Ющенка не перебуває; вину у вчиненні злочину визнав в чому щиро розкаявся; згідно висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк ОСОБА_5 може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), а відтак застосування до останнього соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_5 повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт; за ст. 128 КК України у виді обмеження волі; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 злочини вчинено під час іспитового строку за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2016 року, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків.
Суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 19.12.2018 року по дату набрання вироком законної сили.
Вирішуючи цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_5 на користь Вінницької міської ради (міського бюджету м. Вінниці) 4626 грн. 31 коп. в рахунок відшкодування витрат Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на лікування потерпілого ОСОБА_8 , визнаний обвинуваченим в повному обсязі, суд відповідно до положень ч. 1 ст. 1206 ЦК України вважає, що він підлягає задоволенню, оскільки він повністю доводиться доказами дослідженими в судовому засіданні (довідка № 01-26/14801 від 19.12.2017 року (т. №1 а.с. 41), й особа яка вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладу здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, водночас вказане відшкодування повинно бути стягнено на користь місцевого бюджету.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідками про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні до висновків експертів: №6868/17-21 від 06.12.2017 року становлять 198,00 грн.; №756 від 26.10.2017 року становить 296,61 грн.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 70, 71, 72, 125, 128, 186 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128, ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 128 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.12.2018 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з дати набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 494,61 грн.
Цивільний позов прокурора задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Вінницької міської ради (міського бюджету м. Вінниці) 4626 гривень 31 копійку в рахунок відшкодування витрат Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на лікування ОСОБА_8 потерпілого від злочину вчиненого ОСОБА_5 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2017 року (№127/22738/17) якою накладено арешт на речі, які було вилучено під час огляду місця події від 21.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: чорну чоловічу сумку марки «Polo Videng», 2 зв`язки ключів по 6 та по 7 ключів, батарея до мобільного телефону «Samsung» s/n НОМЕР_1 ; закордонний паспорт НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_7 ; паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий на ім`я ОСОБА_7 з ідентифікаційним кодом виданим на вищезазначене ім`я; військовий квиток НОМЕР_5 виданий на ім`я ОСОБА_7 ; посвідчення водія № НОМЕР_6 видане на ім`я ОСОБА_7 ; картка ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_7 ; картка «VISA» № НОМЕР_8 , різного виду квитанції та медичні довідки на ім`я ОСОБА_7 , скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- чорну чоловічу сумку марки «Polo Videng», а також: 2 зв`язки ключів по 6 та по 7 ключів; батарея до мобільного телефону «Samsung» s/n НОМЕР_9 ; закордонний паспорт НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_7 ; паспорт громадянина України НОМЕР_10 виданий на ім`я ОСОБА_7 з ідентифікаційним кодом виданим на вищезазначене ім`я; військовий квиток НОМЕР_5 виданий на ім`я ОСОБА_7 ; посвідчення водія № НОМЕР_6 видане на ім`я ОСОБА_7 ; картка ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_7 ; картка «VISA № НОМЕР_8 ; різного виду квитанції та медичні довідки на ім`я ОСОБА_7 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у власності останнього.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: