Провадження № 1-кс/344/9113/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , представника ООП ОСОБА_6 , соціального педагога ОСОБА_7 , психолога ОСОБА_8 , законного представника підозрюваного ОСОБА_9 розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного 08.07.2018до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002612 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого покликалася на те, що 08 липня 2018 року, приблизно о 00 год 50 хв, неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік пішохідного моста через річку Бистриця Солотвинська у м. Івано-Франківську, побачив ОСОБА_10 , яка йшла по вул. Набережна ім. Василя Стефаника у м. Івано-Франківську та мала при собі жіночу сумку. Неповнолітній ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_10 , та ривком вирвав у неї з рук її жіночу сумку, у якій знаходились мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY J1», золотистого кольору, та мобільний телефон марки «Nokia 225» bright yellow, після чого, побіг у невідомому напрямку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 , згідно до висновку експерта № 4.3-485/18 від 28.09.2018, матеріальну шкоду на загальну суму 1510 грн.

Матеріалами клопотання зазначається, що 18 вересня 2019 року ОСОБА_5 , в порядку статей 277-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, інших учасників процесу, які заперечували щодо задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання вбачається, що у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадян України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , учень групи РК 17-3 Вищого професійного училища № 13 м. Івано-Франківська, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, огляду предметів, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, показаннями потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , інформацією, що міститься у довідці аналізу технічної інформації та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, санкція статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України стороною обвинувачення наведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характеристику особи підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, а також наведену стороною обвинувачення наявність ризиків, а відтак вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час підозрюваний є неповнолітнім.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Відповідно до Мінімальних стандартних правил ООН, які стосуються здійс¬нення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила») від 29 листопада 1985 p., тримання під вартою до суду застосовується лише як крайній захід і протягом найкоротшого періоду часу. Тримання під вартою до суду по можливості замі¬нюється іншими альтернативними заходами, такими як постійний нагляд, актив¬на виховна робота або поміщення в сім`ю або виховний заклад чи будинок (ст. 13).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що домашній арешт складає собою позбавлення волі в значенні Конвенції, а тому має відповідати одній з дозволених підстав згідно зі статтею 5.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 5 від 16 квітня 2004 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини непов¬нолітніх», при обранні запобіжних заходів враховуються стан здоров`я неповно¬літнього, його сімейний і матеріальний стан, стосунки з батьками, дієвість існую¬чого контролю за його поведінкою, вид діяльності, місце проживання, дані про попередні судимості, соціальні зв`язки, схильності, спосіб життя, поведінка під час провадження в цій або іншій кримінальній справі, наявність факторів, обставин чи визнання ним моральних цінностей, які дозволяють прогнозувати його поведінку. Зазначені обставини можуть з`ясовуватися шляхом опитування батьків, опікунів, піклувальників, представників адміністрації за місцем роботи чи навчання неповно¬літнього тощо (п. 3).

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання по суті в судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованої підозри, прокурором доведені ризики, однак не доведено, що не можливо обрати інший, більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками;

5) не відвідувати магазини, кіоски, кафе, бари, ресторани, клуби та інші громадські заклади

6) носити електронний засіб контролю

На переконання слідчого судді цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя враховуючи вік неповнолітнього, особливості і гнучкість психіки підлітків, тяжкість інкримінованого злочину та вважає, що запобігти ризикам на стадії досудового розслідування буде можливо також з застосуванням менш обтяжливого запобіжного заходу.

За таких обставин у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити і обрати до неповнолітнього підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із застосуванням електронних засобів контролю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 395, 484,485,487,488,492,496 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із застосуванням електронних засобів контролю, на строк до 18 листопада 2019 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками;

5) не відвідувати магазини, кіоски, кафе, бари, ресторани, клуби та інші громадські заклади

6) носити електронний засіб контролю

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного повідомити письмово під розпис, що в разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали до 18.11.2019 року включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1