справа № 489/5249/19
провадження №1-кс/489/2352/19
УХВАЛА
Іменем України

02 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна

встановив:
СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003590 від 25.09.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 25.09.2019, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом зламу замка до вхідних дверей проникли до підсобного приміщення (сховища), яке розташовано у першому під`їзді за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрали належне останньому майно, а саме: ящик з інструментами вартістю 1000,00 грн., рідкокристалічний монітор «Samsung 720N» вартістю 1000,00 грн., дитячий скейт вартістю 200,00 грн., дорожню сумку вартістю 100,00 грн., саморобний металевий підсилювач звуку вартістю 1000,00 грн., електричний обігрівач «Maestro» вартістю 300,00 грн., прозорий шланг вартістю 50,00 грн.

Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3650,00 грн.

25.09.2019 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон Nokia (imei: НОМЕР_1 ) та металевий предмет продовгуватої форми з зігнутим кінцем типу «відмички».

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучені в ході особистого обшуку від 25.09.2019.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину або інформацію про скоєне кримінальне правопорушення, а також про можливу причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

Вислухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищезазначені обставини, надані докази в їх сукупності, а також на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на металевий предмет продовгуватої форми з зігнутим кінцем типу «відмички», оскільки є достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, слідчий суддя з метою забезпечення збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на вищезазначене майно.
Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При цьому, слідчий не обґрунтовує накладення арешту на мобільний телефон з метою проведення визначеного слідством експертного дослідження, не наведено жодного доказу що даний мобільний телефон отриманий в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а зазначені у клопотанні доводи є лише припущенням, не наводиться також і про те, що доступ до мобільного телефону обмежується його власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У зв`язку із цим, вилучений мобільний телефон Nokia (imei: НОМЕР_1 ) підлягає поверненню власнику (володільцю), оскільки накладення арешту на зазначене майно буде суперечити принципам верховенства права.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 2. ст. 168 КПК України, у разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області задовольнити частково.

Накласти арешт на металевий предмет продовгуватої форми з зігнутим кінцем типу «відмички», який був вилучений 25.09.2019 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 .

В решті клопотання відмовити.

Накладення відповідно до цієї ухвали арешту здійснити з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати, користуватись та розпоряджатись вказаними майном до скасування арешту майна у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1