Справа № 445/709/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочів Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого вироком Золочівського районного суду Львівської області 20.02.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , 20 лютого 2019 року, близько 21 год. 00 хв., знаходячись у житловій квартирі по АДРЕСА_1 , де він спільно проживає із своєю бабцею ОСОБА_4 , знаходячись на кухні, таємно викрав із гаманця останньої банківську картку "А-банку" ОСОБА_4 , яку з метою подальшого викрадення коштів з банківського рахунку приховав та в подальшому умисно, повторно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, таємно, знаючи пін-код банківської картки, о 21 год. 15 хв. у банкоматі "Кредобанк", що по вул. Кармелюка, 12 в м. Золочів Львівської області, зняв із рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 за допомогою банківської картки ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 800 грн. В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , о 21 год. 16 хв. у банкоматі "Кредобанк", що по вул. Кармелюка, 12 в м. Золочів Львівської області, зняв із рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 за допомогою банківської картки ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 300 грн., чим заподіяв шкоду ОСОБА_4 на загальну суму 1100 гривень.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав, зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, щиро розкаюється, просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засідання просила призначити покарання не пов`язане з побавленням волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах.
Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_5 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано органом досудового розслідування вірно.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, однак раніше засуджений вироком Золочівського районного суду Львівської області від 20.02.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноважним органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну роботу. Вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за місцем реєстрації та проживання характеризується типово, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, є особою молодого віку.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості. Також суд бере до уваги обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Крім того суд бере до уваги обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та особи з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах. Тому суд вважає, що виправлення засудженого неможливе без ізоляції від суспільства, відповідно йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому остаточне покарання, згідно положень ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.
Крім цього, суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_5 який йому було обрано під час досудового розслідування та продовжено під час судового провадження у вигляді домашнього арешту, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 369-376 КПК України, ст. 71, ч.2 ст.185 КК України суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання
у виді позбавленні волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.
У відповідності до ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Золочівського районного суду Львівської області від 20.02.2019 року і за сукупністю вироків призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний засудженому ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1