УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 20.11.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження, що розслідується за ч. 4 ст. 296 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що СВ відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що 20.11.2019р., біля 07.30год. ОСОБА_5 рухався на легковому автомобілі марки «Дачія Логан», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Симона Петлюри в напрямку Центрального залізничного вокзалу.

Під час руху, по смузі зустрічного руху його обігнав автомобіль марки «Субару Форестер», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_6 та під час обгону декілька разів водій вказаного автомобіля натиснув на звуковий сигнал.

В цей момент у ОСОБА_5 , раптово виникла раптова агресія по відношенню до водія автомобіля марки «Субару Форестер», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_5 , підвищив швидкість, наздогнав зазначений автомобіль та зупинившись перед ним на пішохідному переході, що перед закладом швидкого харчування «Макдональдз», за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який в свою чергу також вийшов зі свого автомобіля та ОСОБА_5 почав провокувати конфліктну ситуацію.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів та з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 взяв з автомобіля «Дачія Логан» предмет схожий на ніж та знову підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , на що він декілька разів відштовхнув від себе ОСОБА_5 на безпечну відстань, після чого останній, по траєкторії зверху вниз, наніс один удар предметом схожим на ніж по потерпілому ОСОБА_6 та влучив йому в праве передпліччя, чим згідно довідки лікаря КМКЛ № 4 № 6949 від 20.11.2019р. спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани в/з правого передпліччя.

Під час проведення обшуку ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, 20.11.2019р. у приміщенні каб. № 8 ВП на СЗТ за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, було вилучено куртку болотного кольору зі слідами бурого кольору.

В клопотанні поставлено питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, вилучене 20.11.2019р. під час обшуку ОСОБА_5 , проведеного в порядку ст. 208 КПК України, в приміщенні каб. № 8 ВП на СЗТ, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, а саме: куртку болотного кольору зі слідами бурого кольору.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, проте 26.11.2019р. надіслав заяву, в якій підтримав доводи, викладені в клопотанні та просив розглядати клопотання у його відсутності. Тому, відповідно до вимог ст. 172 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 20.11.2019р. під час обшуку ОСОБА_5 , проведеного в порядку ст. 208 КПК України, в приміщенні каб. № 8 ВП на СЗТ, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, було вилучено у останнього куртку болотного кольору зі слідами бурого кольору.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Вказане майно, за версією слідства, може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Відповідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту майна, можливість використання даного майна як доказу в кримінальному провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 309 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.11.2019р. під час обшуку ОСОБА_5 , проведеного в порядку ст. 208 КПК України, в приміщенні каб. № 8 ВП на СЗТ, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, а саме:

- куртку болотного кольору зі слідами бурого кольору.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1