Справа № 581/668/19
Провадження № 1-кп/581/60/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2019 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора з групи прокурорів ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника органу пробації ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 12 вересня 2019 року, за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, інвалідності не маючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сутність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та зміст угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілою

Орган досудового розслідування та прокурор обвинувачують ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, вчинене за нижченаведених обставин.

14 грудня 2018 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що проявились у тому, що ОСОБА_4 словесно ображав потерпілу нецензурними словами, погрожував фізичною розправою над нею. За даним фактом, відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та 30 січня 2019 року постановою Липоводолинського районного суду ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

10 січня 2019 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 по вищевказаному місцю проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 умисні дії психічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи. За даним фактом, відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та 30 січня 2019 постановою Липоводолинського районного суду ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Також, 09 квітня 2019 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, повторно вчинив відносно матері ОСОБА_5 умисні дії психічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи, внаслідок чого було завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За даним фактом, відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та 07 травня 2019 року постановою Липоводолинського районного суду ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді громадських, робіт на строк 40 (сорок) годин.

Не зупинившись на вчиненому, 09 вересня 2019 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання матері, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 умисні дії психологічного характеру у виді висловлення на її адресу нецензурної лайки, погроз фізичної розправи, змушування залишити місце проживання.

Згідно з висновком Липоводолинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №01-08/191 від 19 вересня 2019 року, у результаті конфліктних ситуацій з ОСОБА_4 у ОСОБА_5 з`явилось безсоння, почуття страху, емоційна невпевненість, зростання особистісної тривожності, головний біль та побоювання за власне життя (за свою безпеку), які тривали протягом декількох днів після сварок.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання.

Вищевказані дії ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, тобто як умисне систематичне вчиненні психологічного насильства щодо матері, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 .

У ході підготовчого провадження потерпілою та обвинуваченим, ініційовано питання про розгляд угоди про примирення. За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діяннях; сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за вчинений ним злочин, а саме: за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України у виді арешту строком один місяць, і отримана від обвинуваченого згода на призначення саме такого виду покарання, обвинувачений визнав винуватість у вчиненому злочині.

Позиція сторін кримінального провадження відносно підписаної між потерпілою та обвинуваченим угоди примирення

Прокурор з групи прокурорів ОСОБА_3 не заперечувала про затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, підтвердила беззастережне визнання ОСОБА_4 факту вчинення ним інкримінованого йому злочину, наявності щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, узгодженого між сторонами виду покарання, яке взмозі виконати обвинувачений, роз`яснення йому відповідних наслідків затвердження даної угоди, наявність дійсного волевиявлення обвинуваченого на укладення зазначеної угоди.

ОСОБА_4 суду підтвердив, що він визнає себе винуватим у тому, що систематично протягом грудня вересня 2018-2019 років вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Підтвердив, що він з потерпілою ініціював питання про укладення даної угоди, на нього ніхто не тиснув при її підписанні, погоджується відбути адміністративний арешт в якості покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала необхідність затвердження судом угоди, а зважаючи, що призначене покарання забезпечить перевиховання її сина та призведе до припинення домашнього насильства.

Представник органу пробації ОСОБА_6 проти затвердження угоди про примирення не заперечував.

Норми, права, які підлягають застосуванню при затвердженні угоди про визнання винуватості

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

У ст. 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Висновки суду з приводу угоди про примирення, укладеної між підозрюваним та потерпілою

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обставини кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про примирення, поданої на затвердження суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про примирення, виходячи з наступного.

При перевірці даної угоди, з`ясуванні обставин провадження, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України, мав місце, таке діяння згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, сутність обвинувачення, вид покарання, фактичну можливість виконання ними покладених на них обов`язків, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що згоден виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, також підтвердив факт вчинення ним протиправного діяння за вищенаведених обставин; встановлена добровільність сторін по укладенню даної угоди, тобто те, що її підписання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вищеустановлені дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , та відповідно суд визнає доведеним пред`явлене цій особі обвинувачення.

Також судом установлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду покарання у виді арешту строком один місяць, оскільки останнє відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України, установлена наявність двох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, та двох обставини, що обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, з урахуванням даних про особу обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 24 вересня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за цим законом у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілимо і обвинуваченим про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) представником потерпілого, потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1