Провадження №1-кп/331/175/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0002312 від 19.10.2018 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ткварчелі в Грузії, грузину, громадянину України, який має вищу освіту, неодруженому, на утриманні неповнолітніх дітей не має. не працевлаштованому, офіційно не зареєстрованому та фактично мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18.04.1988 року за ст. 206 ч. 2 КК України 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18.12.1991 року за ст. 140 ч. 3, ст. 81 ч. 4, ст. 42 КК України 1960 року до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-вироком Великобілозірського районного суду Запорізької області від 28.01.1998 року за ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України 1960 року до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2004 року за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.129, ч. 1 ст.122, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2008 року за ч. 2 ст.185, ч.2 ст.263, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2011 року за ч.1ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі;

-вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2012 року за ч. 3 ст.15, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився умовно-достроково на 11 місяців 4 дні);

-вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2014 за ч. 2 ст.15- ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2014 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2, ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 1, 4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2014 р. за ст. 263 ч. 2, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

-вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2014 року за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі (звільнився 06.12.2016 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання);

- 09.02.2017 Заводським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК

України до арешту строком на 3 місяці;

- 22.02.2017 Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185,

ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185, ч.І ст.70 КК України до арешту строком

на 6 місяців;

- 13.06.2017 Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.

185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі

строком на 1 рік та 6 місяців;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2018 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, знаходячись біля ЗГТ «Обласна бібліотека» в м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 42, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи меті повернення телефону, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung I9500», в корпусі білого кольору, який належить останньому. Далі ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 , роблячи вигляд здійснення телефонного дзвінка зник з місця вчиненого ним злочину, та розпорядився майном потерпілого на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, шляхом обману, заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном марки «Samsung I9500», в корпусі білого кольору, вартістю 1101 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму після чого зник з місця вчиненого ним злочину та розпорядився майном потерпілого на власний розсуд.

Крім того, 19.10.2018, приблизно о 19 годині 40 хвилині ОСОБА_3 маючи умисел на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, знаходячись в парку «Піонерів», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 42/24 діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи на меті повернення телефону, попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5830 І», в корпусі білого кольору, який належить останньому. Далі ОСОБА_6 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 роблячи вигляд здійснення телефонного дзвінка зник з місця вчиненого ним злочину, та розпорядився майном потерпілого на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, шляхом обману, заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном марки «Samsung GT-S 5830 І», в корпусі білого кольору, вартістю 700 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого зник з місця вчиненого ним злочину та розпорядився майном потерпілого на власний розсуд.

Крім того, 26 жовтня 2018 року приблизно о 08 годині 30 хвилині ОСОБА_3 маючи умисел на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, знаходячись на території «радіо ринку» по вул. Жуковського 36 в м. Запоріжжі діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, під вигаданим приводом купівлі мобільного телефону, не маючи на меті повернення телефону, попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Нокія Люміа 1073», в корпусі синього кольору, який належить останньому. Далі ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 роблячи вигляд здійснення телефонного дзвінка зник з місця вчиненого ним злочину, та розпорядився майном потерпілого на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, шляхом обману, заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном марки «Нокія Люміа 1073», в корпусі синього кольору, вартістю 2500 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого зник з місця вчиненого ним злочину та розпорядився майном потерпілого на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю та пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі у жовтні 2018 року у нього не було грошей на існування та постійного місця проживання, також у нього взагалі відсутній паспорт, тому влаштуватися на роботу йому дуже складно, через що він вимушений був заробляти злочинним шляхом. Три рази він шляхом обману заволодів телефонами людей, яких випадково зустрічав на вулиці. Телефони продавав, а на виручені гроші придбавав собі продукти харчування. Зараз він змінив свій спосіб життя, має постійне місце проживання, працює неофіційно та має щоденний дохід, інших злочинів не вчинював, невідбутого терміну покарання не має. Наміру продовжувати злочинну діяльність також не має, оскільки повністю змінився, тому просив суворо його не карати.
На підставі ст.. 349 ч.3 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, щодо тих обставин, які не оспорюють ся учасниками процесу.
Таким чином, аналізуючи наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення провини ОСОБА_3 в інкримінованих йому злочинах, через що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, тому що вiн вчинив умиснi дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше засуджувався за аналогічні злочини, але невідбутого терміну покарання не має, має постійне місце проживання, працює не офіційно та має дохід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має.
У якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також тяжкість вчиненого ним злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, стійку спрямованість обвинуваченого на припинення злочинної діяльності, наявність постійного доходу, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.100, 393 - 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді шрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1