пр. № 1-в/759/457/19
ун. № 759/9714/13-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про зняття судимості за вироком Солнцевського районного суду м. Москви від 01.06.2010 року за ч. 1 ст. 105 КК РФ, яким ОСОБА_3 засуджено на 8 (вісім) років позбавлення волі,-
ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості за вироком Солнцевського районного суду м. Москви від 01.06.2010 року за ч.1 ст.105 КК РФ, яким ОСОБА_3 засуджено на 8 (вісім) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, посилаючись на ті обставини, що вище вказаний вирок ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2013 року був приведений у відповідність із законодавством України, та визначено, що громадянин України ОСОБА_3 при продовженні відбування покарання на території України, повинен відбути покарання за злочини, передбачені ч. 1 ст. 115 Кримінального Кодексу України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, з урахуванням відбутого ним строку покарання на території Російської Федерації, який почався з 02 грудня 2009 року.

ОСОБА_3 вказує в клопотанні на те, що він не був переданий з Російської Федерації для відбування покарання на території України, та відбув покарання повністю за вироком Солнцевського районного суду м. Москви від 01.06.2010 року за ч.1 ст.105 КК РФ на території Російської Федерації, в зв`язку з чим просить відмінити ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2013 року, та зняти з нього судимість.

Суд, дослідивши надані письмові матеріали до клопотання, вважає що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно зі ст. 56 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків (ратифікована Законом України від 26 вересня 2002 р.), кожна Договірна Держава приймає таке законодавство, яке вона вважає за доцільне для того, щоб надати можливість своїм судам при винесенні вироку брати до уваги будь-яке попереднє європейське судове рішення у кримінальній справі, винесене за інший злочин, після слухання звинуваченого, з тим, щоб додати до цього вироку усі чи деякі наслідки, які її законодавство надає вирокам, винесеним на її території. Вона визначає умови, за яких такий вирок береться до уваги. На виконання вимог цієї Конвенції ч. 2 ст. 9 КК України передбачено, що кримінально-правовими наслідками вироку суду іноземної держави підлягає врахування українським судом рецидиву злочинів, не відбутого покарання та інших правових наслідків вироку суду.
З урахуванням системного тлумачення положень КК України, ці наслідки, полягають у тому, що з урахуванням вироку суду іноземної держави український суд: 1) може кваліфікувати злочин, вчинений на території України, як повторний; 2) може не застосувати норми КК України про звільнення від кримінальної відповідальності. 3) може встановити факт перериву строків давності притягнення до кримінальної відповідальності або строків давності виконання обвинувального вироку. 4) може врахувати факт засудження особи за вчинення злочину за межами України при застосуванні загальних засад призначення покарання за злочин, вчинений в Україні. 5) може встановити факт перериву строку погашення судимості.

Таким чином, вирок суду іноземної держави, що враховується судом України, має такі ж самі правові наслідки, як вирок суду України.

Відповідно до ст. 89 КК України особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Так, відповідно до ч. 1, 5 ст. 90 КК України Строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 91 КК України, зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.

Оскільки заявником не надано до клопотання жодного доказу, щодо відбуття покарання то не можливо встановити чи сплинув термін погашення судимості відносно ОСОБА_3 , визначений ст. 89 КК України, на момент розгляду даного клопотання.

Крім того, ОСОБА_3 в клопотанні просить відмінити ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2013 року якою був приведений у відповідність із законодавством України вирок Солнцевського районного суду м. Москви від 01.06.2010 року за ч.1 ст.105 КК РФ, яким ОСОБА_3 засуджено на 8 (вісім) років позбавлення волі, оскільки ОСОБА_3 відбув покарання повністю на території Російської Федерації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок або ухвалу без змін; змінити вирок або ухвалу; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З вищевикладеного вбачається, що ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2013 року можливо оскаржити тільки в апеляційному порядку.

Враховучи вищевикладене, суд, вважає за необхідне відмовити у задоволення клопотання ОСОБА_3 , про зняття судимості, оскільки заявником не надано доказів в обґрунтування вказаного клопотання.
Керуючись ст. 89, 90, 91 КК України, ст. ч. 1 ст. 392, ч. 1 ст. 407, 538, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття судимості за вироком Солнцевського районного суду м. Москви від 01.06.2010 року за ч. 1 ст. 105 КК РФ, яким ОСОБА_3 засуджено на 8 (вісім) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1