Справа №:755/9736/18
Провадження №: 1-кп/755/234/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, у межах кримінального провадження №0004438 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року запобіжний захід, обраний обвинуваченому, у виді тримання під вартою продовжено на два місяці до 31 травня 2019 року включно.
У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити застосування обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати. Захисник ОСОБА_5 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою, обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, потерпілий також просив змінити запобіжний захід, оскільки претензій до обвинуваченого не має, у день вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння та сам спровокував конфлікт з ОСОБА_3 .
Вислухавши думки учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжних захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Так, враховуючи практику ЄСПЛ у справах «Смирнова проти Росії», «Вемгофф проти Німеччини», «Летельєр проти Франції» судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, перебуває тривалий час під вартою /з 06.05.2018 року/, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для взяття ОСОБА_3 під варту, зменшилися, також суд враховує думку потерпілого, просив змінити запобіжний захід та відсутність претензій до останнього.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
Відповідно до положень ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, також обвинуваченому роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 194, 331, 369 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /м. Київ/, без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_3 строком, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 30 липня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: