Дата документу 26.04.2019
Справа № 501/1345/18
У Х В А Л А
24 квітня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, м.Маріуполя Донецької області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив про відвід судді ОСОБА_10 , обґрунтовуючи тим, що він безпідставно допитав слідчого ОСОБА_11 в якості свідка, тим саме надаючи стороні обвинувачення преференції у судовому розгляді. Вважає, що допит слідчого ОСОБА_11 , який не був свідком у цьому провадженні, фактично підтверджує виконання ним власних службових обов`язків.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, вказуючи, що під час судового розгляду обвинувачені стверджували про застосування до них незаконних заходів розслідування, вказували, що речові докази, якими сторона обвинувач обґрунтовує їх винуватість були підкинути під час огляду місця події. Спростування або підтвердження цих доводів безумовно підлягало перевірці судом та потрібно було в інтересах обох сторін провадження.
Інші захисники та обвинувачені підтримали заяву про відвід судді.
Згідно ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.
Суд вважає, що допит слідчого та працівників поліції з метою встановлення обставин отримання стороною обвинувачення доказів, перевірки дотримання при цьому норм законодавства, безумовно є необхідним для надання оцінки доказам у справі щодо їх допустимості.
При цьому сам факт допиту таких осіб не є перешкодою у наданні критичної оцінки відповідним показанням.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Перелічені обставини свідчать, що в діях судді ОСОБА_10 не вбачається неупередженості при розгляді вказаного кримінального провадження та заява захисника ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75,81,89 КПК України,
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні відводу судді Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_10 по кримінальному провадженню відносно, які обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя