Справа №331/4615/19
Провадження №1-кс/331/4458/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001593 від 27.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області Островського району, село Білашів, громадянина України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працевлаштованого, вдівець, на утриманні малолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженому:

- 20.07.2000 року Брестським обласним судом за п. 4 ч.2 ст. 115 КК Білорусії до 18 років позбавлення волі. За визначенням Острожського р/с від 17.07.2013 р. вирок Брестського о/с РБ від 20.07.2000 р. переведений в співвідношення з законодавством України, рахувалось засудженим по п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі. Звільнений 20.02.2015 році,

- 22.12.2018 року Запорізькою місцевою прокуратурою №2, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

- 26.12.2018 року Запорізькою місцевою прокуратурою №1, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

- 28.12.2018 року Запорізькою місцевою прокуратурою №1, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

- 28.12.2018 року Запорізькою місцевою прокуратурою №1, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

- 29.12.2018 року Запорізькою місцевою прокуратурою №1, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

- 30.01.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою №3, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

- 31.01.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою №1, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

- 18.02.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою №1, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

- 26.02.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою №2, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;

- 21.03.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою №2, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;

- 26.09.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою №2, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;

- 27.09.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою №2, направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_6 підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.2 ст. 185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначила, що 27.09.2019, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі гіпермаркета «Ашан», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька 1-Б, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом вільного доступу з торгової полиці зазначеного гіпермаркету намагався таємно викрасти майно, яке належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме: лікер «Амаретто» Дисарона, об`ємом 0,7л, ш/к 303, в кількості 1 пляшки, вартістю 472 грн. 00 коп. за одиницю товару без урахування ПДВ, чим намагався спричинити ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальну шкоду на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 , ч.2 ст. 185 КК України, який кваліфікується як: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом огляду речі; протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; заявою про вчинене правопорушення; довідкою-рахунком про збиток.
Під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний раніше засуджений, на теперішній час у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя перебувають на розгляді кримінальні провадження за скоєння корисливих злочинів. Більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки та не зможе запобігти ризику скоєння нових злочинів.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність у справі ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, просила клопотання задовольнити, обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний вчинив злочин середньої тяжкості, на даний час на розгляді в суді перебуває декілька обвинувальних актів. Крім того, суду пояснила, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить поведінки підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав зазначене клопотання в повному обсязі, та додав, що запобігти зазначеним ризикам при застосуванні інших більш м`яких запобіжних заходів неможливо, оскільки підозрюваний не працевлаштований, зареєстрований та проживає за різними адресами, а на даний час не має постійного місця проживання. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що переховуватись не збирається. Крім того пояснив, що зараз за місцем реєстрації він не проживає, а проживає в хостелі «на ОСОБА_9 ». Вину у скоєному визнає повністю, скоїв злочин, бо треба були гроші на їжу.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання такого суворого запобіжного заходу. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання, матеріали, які надані до клопотання, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, думку адвоката, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0001593 від 27.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

11.10.2019 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

11.10.2019 року о 17 годині 30 хвилин підозрюваному ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Клопотання оформлено відповідно до вимог ст. 184 КПК України.
Матеріали клопотання, а саме: копії протоколу огляду місця події; протоколу огляду речі; протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; заявою про вчинене правопорушення; довідкою-рахунком про збиток,свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому суд виходить з практики ЄСПЛ, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення для цілей застосування запобіжного заходу передбачає наявність фактів або відомостей, достатніх для того, щоб об`єктивний спостерігач міг зробити висновок, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення у справах «Ільгар Маммадов проти Азербайджану», «Ердагоз проти Туреччини», «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_6 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, вчинив злочин проти власності, є особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов переконання про доведеність чинників, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, а саме крадіжка, вчинена повторно, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, є особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим буде перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги його винятковість, та оцінює в сукупності: ступінь тяжкості інкримінованого злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно, не доведене до кінця з причин, що не залежали від її волі; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який за місцем реєстрації не проживає, не працює, у шлюбі не перебуває, не має неповнолітніх дітей.

При цьому, суд вважає доведеним слідчим та прокурором недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам - особистого зобов`язання; поруки, бо відсутні особи які мали б намір поручитися за підозрюваного, тому вказані вище запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не зможуть запобігти його спробам продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходів не має, обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави згідно ч.4 ст. 183 КПК України також є неможливе. Крім того, про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого п.4 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить та, що ОСОБА_6 постійно змінює своє місце проживання, за місцем реєстрації не проживає.
Доводи адвоката ОСОБА_5 про те, що підозрюваному можливо обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що забезпечить його належну поведінку, суд вважає безпідставними та такими, що не можуть бути задоволені, враховуючи особу підозрюваного, відсутність постійного місця проживання.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України неможливо, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи учасників, суд прийшов до висновку, що всі зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що єдиним запобіжним заходом, адекватним особі підозрюваного, здатним забезпечити його належну поведінку та запобігти встановленим ризикам, є тримання під вартою.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до п.1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, а тому слідчий суддя призначає заставу в 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 289 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Олександрівсьго ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001593 від 27.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати доОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10» УДПтС України в Запорізькій області, строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою обчислювати з моментупроголошення ухвали, з 16 жовтня 2019 року з 18 години 10 хвилин по 14 грудня 2019 року до 18 години 10 хвилини включно.
Строк дії ухвали визначити по 14 грудня 2019 року до 18 години 10 хвилин включно.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 10 (десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 20070 (двадцять тисяч сімдесят) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, яку необхідно внести на р/р № 1205, відкритий в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 .
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, строком на 2 (два) місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1