Ухвала
іменем України
9 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 607/15016/19
провадження № 51-3103 впс 19
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Тернопільського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003155, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК), з одного суду до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло подання Тернопільського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що вказане кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки останні за часом кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК, були вчинені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в м. Миколаєві, тобто поза межами територіальної юрисдикції Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003155, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК.Судовий розгляд цього провадження не розпочато.
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що діючи у складі організованої злочинної групи спільно з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, а також з невстановленими особами, з 29 серпня 2018 року по 17 жовтня 2018 року вчинили ряд тотожних і об`єднаних єдиним злочинним умислом дій, спрямованих на заволодіння майном громадян шляхом обману, при цьому намагалися заволодіти грошовими коштами потерпілих на загальну суму 508 237,14 грн. та заволоділи грошовими коштами потерпілих на загальну суму 1 361 045,20 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та вважається шкодою в особливо великих розмірах.
В обвинувальному акті зазначено, що інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченими на території м. Луцька, м. Чернівців, м. Хмельницька, м. Тернополя, м. Черкас та м. Миколаєва.
Потерпілими у цьому кримінальному провадженні визнано чотирнадцять осіб, які проживають у різних територіально-адміністративних одиницях України, більшість з яких проживають на території західного регіону України.
Вчинені діяння щодо потерпілих органом досудового розслідування визнані такими, що були об`єднані єдиним злочинним наміром з тотожними діяннями, та відповідно кваліфіковані за ч. 4 ст.190 КК, як шахрайство, вчинене організованою групою та в особливо великих розмірах, та за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК, як незакінчений замах на шахрайство, вчинений організованою групою та в особливо великих розмірах.
Після закінчення досудового розслідування кримінальне провадження за єдиним унікальним номером № 607/15016/19 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направлено на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Верховним Судом у справі за єдиним унікальним номером № 607/15016/19 вже розглядалося питання про направлення вказаного кримінального провадження до іншого суду та відмовлено у задоволенні відповідного клопотання за відсутності визначених процесуальним законодавством підстав.
Відповідного до вимог ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що з огляду на вимоги ст. 34 КПК та ухвалу Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 1 липня 2019 року у справі № 607/15016/19, подання апеляційного суду слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, суд
постановив:
Подання Тернопільського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003155, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК, з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3