Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1465/18
провадження № 1-кп/632/28/19

25 вересня 2019 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, засудженого: 08 лютого 2005 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки; 01 грудня 2006 року цим же судом за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до трьох років і шести місяців позбавлення волі, звільненого 30 червня 2009 року на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22 червня 2009 року умовно-достроково на одинадцять місяців і дев`ять днів; 24 грудня 2010 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі постанови Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2012 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі замінена більш м`яким покаранням у виді обмеження волі строком на один рік, чотири місяці і п`ятнадцять днів, звільненого 08 лютого 2013 року на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 29 січня 2013 року умовно-достроково на десять місяців і п`ять днів; 29 квітня 2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі, вирок набрав законної сили 09 вересня 2019 року, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2018 року о третій годині ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходилися у житлі останньої квартирі АДРЕСА_3 , де спільно вживали алкогольні напої.

За цих обставин у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення крадіжки майна ОСОБА_10 належного останній мобільного телефону, який лежав на столі у кухонній кімнаті.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які вийшли із приміщення кухні, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав належне ОСОБА_10 майно мобільний телефон «Lenovo A6020 a46», вартістю 1968 гривень 33 коп., забравши його зі столу в кухні зазначеної квартири, після чого обвинувачений, залишивши вказане житло, з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України крадіжці, вчиненій повторно, визнав повністю. Про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку та підтвердив, що 27 квітня 2018 року, у нічний час, він, знаходячись у зазначеній квартирі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи із корисливих мотивів, повторно таємно викрав майно ОСОБА_10 належний останній мобільний телефон «Lenovo A6020 a46», який обернув на свою користь, а у подальшому збув.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_7 , суд встановив, що останній раніше неодноразово засуджувався, на момент вчинення злочину трудовою діяльністю не займався, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття останнього.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України останній вчинив злочин середньої тяжкості, сукупність всіх обставин, які характеризують злочинне діяння, наслідки, що настали, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_7 , згідно з якою виправлення останнього без позбавлення волі неможливе, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства як дуже високий.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого злочину, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, яке йому належить відбувати реально.

Разом із цим, вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі.

У зв`язку із апеляційним розглядом, цей вирок набрав законної сили 09 вересня 2019 року.

В даному провадженні злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, був вчинений обвинуваченим після постановлення зазначеного вироку, але до набрання ним законної сили.

Тому суд, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, доходить висновку про визначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор», до вступу вироку в законну силу суд залишає без змін.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 286 гривень, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_7 на користь держави.

Питання про речовий доказ необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 15 липня 2019 року, тобто з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Речовий доказ - мобільний телефон «Lenovo A6020 a46», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_10 , відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути потерпілій.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 286 гривень, стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпіла, її представник у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1