Єдиний унікальний номер 448/814/19
Провадження № 1-кп/448/140/19
В И Р О К
Іменем України

23.07.2019 року Мостиський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження №0000477 від 03.08.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, востаннє раніше судимого 26.04.2018 року вирокомГалицького районного суду м.Львова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 ККУкраїни до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений за злочин, передбачений ст.185 КК України, повторно, 02.08.2017р. в період часу із 13:20год. до 14:45год., перебуваючи у приміщенні кафе-бару «Світлиця», що знаходиться за адресою: с.Шегині, вул.Дружби, 174, Мостиського району Львівської області, маючи умисел на крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , таємно викрав із барної стійки її мобільний телефон марки «Самсунг J5» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 4999,00 гривень із чохлом вартістю 199,90 гривень, на якому було захисне скло вартістю 179,90 гривень, в якому знаходилася картка пам`яті об`ємом 32Гб вартістю 399,90 гривень, сім карта оператора «Київстар»№ НОМЕР_2 вартістю 40 гривень, на рахунку якої були кошти в сумі 12 гривень та сім карта оператора «Лайф» вартістю 25 гривень, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5856,60 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, цілковито погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та оголошеними прокурором. Пояснив, що дійсно, у вищевказаний день і час, перебуваючи в приміщенні кафе-бару «Світлиця», що знаходиться за адресою: с.Шегині, вул.Дружби, 174, Мостиського району Львівської області, скориставшись відсутністю осіб за барною стійкою, викрав із прилавка такої мобільний телефон марки «Самсунг». У вчиненому щиро розкаюється, просить суд не застосовувати щодо нього суворої міри покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи (кількість і вартість викраденого), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України немає.

Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, його стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- непрацюючий, неодружений, раніше неодноразово судимий, повторно вчинив злочин проти власності, його роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілої ОСОБА_5 , котра немає до обвинуваченого жодних претензій морального і матеріального характеру та просить суд призначити покарання згідно закону.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 26.04.2018 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив даний злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, до ухвалення вироку Галицьким районним судом м.Львова від 26.04.2018р., суд вважає необхідним призначити обвинуваченому остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ч.1 ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а також ст.75 КК України та призначення покарання з випробуванням,- відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вказаної норми Закону, процесуальні витрати: - за проведення товарознавчої експертизи №9/310 від 18.04.2019 року в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.,- слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати із часу звернення вироку до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Галицького районного суду Львівської області від 26.04.2018 року більш суворим покаранням за даним вироком суду,- у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк цього покарання повністю відбуте ним покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 26.04.2018 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати із часу звернення вироку до виконання.
Процесуальні витрати по справі: за проведення товарознавчої експертизи №9/310 від 18.04.2019 року в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1