Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/418/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року. м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Власівка м. Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має неповну загальну середню освіту, не одруженого, без утриманців, безробітного, без місця реєстрації, такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-11 червня 2001 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік; звільнений від відбування покарання на підставі ст. 46-1 КК України з призначенням штрафу у розмірі 300 гривень;

-13 березня 2002 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці; звільнений 13.05.2005 року по відбуттю строку покарання;

-22 листопада 2011 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю три роки; звільнений 05 травня 2014 року за постановою Світловодського міськрайонного суду від 04 квітня 2014 року;

-30 вересня 2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік;

-14 листопада 2017 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком від 30 вересня 2017 року Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

У середині травня 2018 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_7 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де він тимчасово проживав з дозволу власника домоволодіння ОСОБА_9 .

Перебуваючи у приміщені житлового будинку, розташованого на території вказаного вище домоволодіння, ОСОБА_7 помітив електроінструменти, які привернули його увагу, як джерело незаконного власного збагачення.

Тоді ж у ОСОБА_7 корисливий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних електроінструментів, що зберігалися у приміщенні вказаного житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, розуміючи що його злочинні дії ні для кого не помітні, перебуваючи у приміщені кімнати вказаного житлового будинку таємно, повторно викрав:

- електричну болгарку марки «Сталь КШМ 9-125», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2423 від 25.06.2018 року 539 грн. 33 коп.; - електричний шуруповерт марки «Ритм ДЭ- 620Р», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2423 від 25.06.2018 року 327 грн. 36 коп.; - електричний перфоратор марки «FORTE RH-22-6 R», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2423 від 25.06.2018 року 785 грн. 61 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї вказаного вище домоволодіння таємно викрав: - сталеву трубу довжиною 1,5 м, діаметром 50 мм, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2423 від 25.06.2018 року 108 грн. 23 коп.; - сталевий швелер довжиною 1,5 м, шириною 50 мм, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2423 від 25.06.2018 року 94 грн. 38 коп.

З викраденим майном, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 1 854 гривні 91 копійка.

В апеляційній скарзі адвокат обвинуваченого просить змінити вирок суду першої інстанції, звільнити ОСОБА_7 від покарання за тяжкою хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Вказує, що висновки суд не відповідають фактичним обставинам справи, судом допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку в Кропивницькій міській медичній частині № 14 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Кіровоградській області з діагнозом ВІЛ-інфекція 4 клінічної стадії; реґіонарна лімфаденопатія; висока імуносупресія; хронічний гепатит С; потребує постійного лікування антиретровірусними препаратами, лабораторного контролю та огляду спеціалістами кожні три місяці.

Вказане тяжке захворювання включено в Перелік захворювань, які є підставою для подання до суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та МОЗ України № 3/6 від 18 січня 2000 року.

Сторона захисту, зважаючи на означене та посилаючись на положення ч. 2 ст. 84 КК України, вказує, що обвинувачений має бути звільнений від покарання за хворобою.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах прокурора, яка заперечила задоволення апеляційної скарги адвоката в інтересах обвинуваченого, висловилась про залишення вироку суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах провадження, і в порядку апеляційного оскарження не заперечуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Відтак, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України правильною.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції в цілому дотримався загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, зокрема, судом враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення середньої тяжкості, особу обвинуваченого судимий, злочин вчинено під час іспитового строку, безробітний, характеризований посередньо, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, без утриманців, обставини, які пом`якшують покарання, як і обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Враховано й інформацію досудової доповіді, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_7 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

На підставі врахованих обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у межах санкції частини статті обвинувачення у виді позбавлення волі; при цьому застосовано положення ст. 71 КК України.

Сторона захисту переконана, що обвинувачений ОСОБА_7 не може триматися під вартою і відбувати покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із тяжким захворюванням, і підлягає звільненню від покарання за хворобою на підставі ст. 84 КК України. Під час судового розгляду стало відомо, що ОСОБА_7 , який утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», з 16.11.2018 року перебуває на диспансерному обліку в Кропивницькій міській медичній частині № 14 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Кіровоградській області з діагнозом ВІЛ-інфекція, 4 клінічна стадія, реґіонарна лімфаденопатія, висока імуносупресія, хронічний гепатит С.

З приводу вказаного колегією суддів зауважується наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Положеннями п. 3. Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 28.09.73 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» рекомендовано: Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини. При виникненні сумнівів щодо правильності висновку лікарської комісії суд вправі призначити судово-медичну експертизу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції, як те зазначалось вище, враховано всі обставини, передбачені ст. 65 КК України, та одночасно враховано дані довідки Кропивницької міської медичної частини № 14 філії ДУ Центр охорони здоров`я ДКВСУ в Кіровоградській області, відповідно до яких ОСОБА_7 знаходився на диспансерному обліку медичної частини установи, встановлено діагноз: ВІЛ-інфекція 4 клінічної стадії, хронічний вірусний гепатит; обвинуваченому призначено АРВ терапію, стан здоров`я відповідав наявному захворюванню, середнього ступеня тяжкості.

Наявна також інформація Кропивницької міської медичної частини № 14 філії ДУ Центр охорони здоров`я ДКВСУ в Кіровоградській області про те, що обвинувачений ОСОБА_7 у подальшому відмовився у письмовій формі від призначеного лікування (том 1, аркуш провадження 227).

Відтак, при ухваленні вироку та призначенні покарання, суд першої інстанції, зваживши обставини справи, не убачав підстав до звільнення обвинуваченого від покарання за хворобою, крім того, станом на дату ухвалення вироку обвинувачений не тримався під вартою, і до набрання вироком законної сили, враховуючи наявне у обвинуваченого невиліковне тяжке хронічне захворювання, судом першої інстанції продовжено щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слід зауважити і про таке.

Порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою визначається Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Зокрема, п. 1. Розділу VI даного Наказу встановлено: Медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку , згідно з п. 2. - Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Як визначено п. 6 Розділу VI Наказу: З урахуванням результатів медичного огляду засудженого лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.

У відповідності до п. п. 11-13 Розділу VI Наказу: На підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою ; До подання додаються особова справа засудженого і висновок комісії ; Засуджений, щодо якого встановлено наявність підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, залишається в закладі охорони здоров`я ДКВС або закладі охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності до прийняття судом остаточного рішення. У разі прийняття судом рішення про звільнення засуджений звільняється безпосередньо із закладу охорони здоров`я ДКВС або закладу охорони здоров`я державної чи комунальної форм власності.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 перебував на диспансерному обліку в Кропивницькій міській медичній частині № 14 філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Кіровоградській області з діагнозом ВІЛ-інфекція, 4 клінічна стадія, реґіонарна лімфаденопатія, висока імуносупресія, хронічний гепатит С.

Як встановлено, ОСОБА_7 , за затвердженим Наказом Порядком організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я ДКВС не оглядався, висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для звільнення особи від покарання відсутній.

Судом апеляційної інстанції скеровано інформаційний запит на ім`я начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної Кримінально-виконавчої служби України» у Кіровоградській області щодо теперішнього стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 та ряду інших питань, зокрема, чи проводився медичний огляд ОСОБА_7 лікарсько-консультативною комісією, чи може останній утримуватися за станом здоров`я під вартою, тощо /том 2 аркуші провадження 37-38/.

Згідно із наданою відповіддю на запит, - у зв`язку із зміною Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області ОСОБА_7 запобіжного заходу, обвинувачений з 10 квітня 2019 року не утримується під вартою, а також, відповідно, вибув з-під нагляду медичної служби як хворий на хронічне захворювання, а тому надати відповіді на поставлені запитання установа позбавлена можливості.

Таким чином, питання про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, наразі не може бути процесуально вирішене, оскільки обвинувачений не утримується під вартою, неможливо провести його медичний огляд лікарсько-консультативною комісією, отримати відповідний медичний висновок, при тому матеріали справи на даний час не містять такого висновку, і відсутні належні дані, які свідчили б про неможливість відбування ОСОБА_7 призначеного покарання у виді позбавлення волі в установі виконання покарань.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2019 року стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Відповідає оригіналу:
Суддя Кропивницького
Апеляційного Суду ОСОБА_2