Справа № 606/904/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 01 березня 2019 року про обвинувачення
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теребовля, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого в силу ст. 89 КК України, не судимого - у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
28 лютого 2019 близько 14 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: в приміщенні літньої кухні, достовірно знав, що на холодильнику зберігається банківська карта ОСОБА_5 «ПУМБ», якою користується остання, виник умисел, спрямований на викрадення даної банківської картки для виплат.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 таємно викрав з приміщення літньої кухні домогосподарства ОСОБА_5 банківську картку для виплат «ПУМБ» № НОМЕР_1 , що є офіційним документом та засвідчує факти та події, що мають юридичне значення.
Із вказаною карткою для виплат ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України, викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
В подальшому, 28 лютого 2019 року у ОСОБА_3 , який перебував у м. Теребовля по вулиці Застіноцькій , 20 виник умисел на крадіжку грошових коштів, які містяться на банківській картці для виплат «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 реалізуючи який, ОСОБА_3 придбав в магазині «Наш край» товар, та достовірно знаючи PIN код вказаної картки розрахувався за куплений товар на суму 745,96 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним умислом на скоєння крадіжки, 28 лютого 2019 року перебуваючи в магазині «Наталі 2», який розташований за адресою м. Теребовля вул. Кн. Василька, 150 розрахувався за куплені товари банківською карткою «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 на суму 137,10 грн.
Своїми протиправними діями, які полягали у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 883,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав при обставинах, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 28 лютого 2019 року перебував на домогосподарстві ОСОБА_5 по вулиці Садики в м. Теребовля., був в стані алкогольного сп`яніння. Ходив з чоловіком потерпілої в магазин та бачив, як останній розраховувався банківською карткою і запам`ятав пін-код. Знаючи, що картка на холодильнику, дочекався поки ніхто не спостерігатиме за його діями, викрав картку, пішов в магазин, накупив продуктів і розплатився карткою, після чого був затриманий працівниками поліції.
Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 28 лютого 2019 року ОСОБА_3 був у них в гостях, ходив разом з її чоловіком в магазин, через деякий час на телефон потерпілої прийшло смс повідомлення про те, що з її картки знято гроші. Вона звернулася із заявою в поліцію, виявилось, що картку викрав ОСОБА_6 . Потерпіла просила суворо не карати обвинуваченого, вказала, що він обіцяв відшкодувати їй шкоду, і крім матеріальних претензій інших зауважень до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за:

- ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчинених злочинів, особу винного, зокрема те, що він раніше вчиняв кримінальні правопорушення, хоча в силу ст.. 89 КК України на час розгляду справи є несудимим, конкретні обставини справи, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного спяніння? до обставин, що помякшують покарання, суд відносить визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочинуа тому, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статтей обвинувачення ближче до нижньої межі за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі та за ч.1 ст.185 КК України - позбавлення волі на певний строк і на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в неї після набранням вироку законної сили;
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 1 ст.357 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 1 ст.357 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 1 ст.185 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_1 , яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити в неї після набранням вироку законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1