Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/722/18
Провадження № 1-кп/475/16/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

підсудних: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Прибужжя Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою спеціальною освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , ІПН відсутній,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Прибужжя Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст.299 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2018 р. близько 12:30 год. ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння перебував у свого знайомого ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 .

У ході розмови ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_6 зарізати належного йому дворового собаку, який знаходився на території домоволодіння ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , щоб в подальшому вжити його в їжу, на що ОСОБА_6 погодився.

ОСОБА_5 , взявши з собою мотузку, пішов до території домоволодіння ОСОБА_11 , яка на протязі останніх півроку доглядала за вищевказаним собакою.

Прийшовши до вказаної території домоволодіння, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 накинув на шию вказаного собаки петлю з мотузки та потягнув його з двору. При цьому собака йти не хотів, пручався та ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, затягли собаку до території домоволодіння ОСОБА_5 , де, взявши молоток, наніс собаці декілька ударів по голові з наміром його приглушити.

Після цього ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , порушуючи загальноприйняті норми поведінки, принципи моралі і благопристойності, в порушення ст.ст.4, 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», підвісив собаку за задню праву лапу, прив`язавши до дерев`яної рейки з наміром зняти шкіру та розчленувати.

З цією метою ОСОБА_5 виніс з будинку кухонний ніж та дав ОСОБА_6 , який з використанням жорстоких методів, свідомо і достовірно знаючи про те, що вони заподіють фізичний біль і страждання, ножем почав знімати з задньої правої лапи собаки шкіру, а ОСОБА_5 його тримав, так як собака був живий, виривався та скавчав.

У цей час до території домоволодіння ОСОБА_5 забігла ОСОБА_12 , яка, побачивши вказане, почала кричати, зняла собаку з рейки та занесла до території свого домоволодіння.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заподіяли собаці ушкодження, несумісні з життям, що призвело до болісної смерті собаки.

Таким чином, підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ст.299 ч.3 КК України, а саме: жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, що вчинено умисно та призвело до загибелі тварини, вчинене групою осіб.

16 травня 2019 р. між підозрюваними ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурором Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості у відповідності зі ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.299 ч.3 КК України.

Підсудні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо призначення обвинуваченим покарання за ст.299 ч.3 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ст.299 ч.3 КК України, і який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам.

На підтвердження обґрунтованості підозри є беззастережне визнання підсудними своєї вини, які підтвердили вчинення злочину за обставин та у спосіб, зазначений в обвинуваченні.

Крім цього, доказами вини підсудних є долучені прокурором протоколи огляду від 07.04.2018 р. собаки та місця події, протоколи слідчих експериментів за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Суд з`ясував, що підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цілком розуміють права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особам обвинувачених, які є не судимими, позитивно характеризуються за місцем проживання, щиро покаялися та активно сприяли розкриттю злочину, що вказує на можливість їх перевиховання і виправлення в умовах, не повязаних з ізоляцією від суспільства, тобто призначення покарання з випробуванням.

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, їх захисника та, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 16 травня 2019 р., укладені між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 , та призначити обвинуваченим міри покарання, узгоджені сторонами в угоді.

Судові витрати у провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.

Речові докази: кухонний ніж та відрізок мотузки підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст.374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоди від 16 травня 2019 р. про визнання винуватості, укладені між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.299 ч.3 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши засудженому іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.299 ч.3 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши засудженому іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Речові докази: кухонний ніж та відрізок мотузки, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з дня вручення копії вироку, виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1