КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3049/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучене 24.04.2019 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Аррlе» серійний номер С02F90VSDDQX, з метою збереження вказаного речового доказу та проведення експертного дослідження.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити. Зобов`язати прокурора повернути майно його власнику.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що арештований ноутбук є приватною власністю ОСОБА_6 , яка не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою. Стверджує, що вилучення майна здійснено з порушенням вимог статті 168 КПК України, через відсутність протоколу огляду ноутбука та додає, що арештований ноутбук необґрунтовано визнано речовим доказом.

Також адвокат наголошує на невідповідності арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України та вказує про порушення слідчим суддею вимог ст. 173 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, позицію представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000044, відомості про яке 08.02.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
25.04.2019 прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 24.04.2019 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Аррlе» серійний номер С02F90VSDDQX, з метою збереження вказаного речового доказу та проведення експертного дослідження, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року,задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Твердження автора апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України, слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до матеріалів провадження, а саме постанови про визнання речових доказів та приєднання до провадження від 24.04.2019, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом (а.с. 147-150).

Посилання апелянта нате, що вилучений ноутбук є власністю ОСОБА_6 та використовується нею як для особистих цілей, так і для здійснення підприємницької діяльності, не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки увипадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце у даному випадку.

Твердження адвоката про те, що ОСОБА_6 не перебуває в статусі підозрюваної або обвинуваченої, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обгрунтованої підозри щодо особи на відміну від пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте такої мети, яка передбачена пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, у клопотанні не зазначено.

Посилання апелянта на те, що вилучення майна здійснено з порушенням вимог статті 168 КПК України, а саме те, що слідчим не залучено спеціаліста та не складено протокол огляду ноутбука, слід визнати непереконливими, через відсутність в діях органу досудового розслідування порушень вимог вказаної норми Закону, з урахуванням тих обставин, що стороною обвинувачення складено протокол обшуку, який, в свою чергу, отримано ОСОБА_9 .

Посилання автора апеляційної скарги на порушення слідчим суддею вимог статті 173 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом. Крім того, вимоги апеляційної скарги в цій частині містить лише посилання на статті КПК України.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучене 24.04.2019 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Аррlе» серійний номер С02F90VSDDQX, з метою збереження вказаного речового доказу та проведення експертного дослідження, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________________ _______________________ ________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4