ун. № 759/9963/19
пр. № 1-кп/759/972/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003141 від 30.04.2019р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тамбовка, Нижньогірського р-ну, АР Крим, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , судимого:

10.01.1997 р. Нижньогірським районним судом АР Крим за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі

10.06.1999р. Нижньогірським районним судом АР Крим за ч.3 ст.213; ст.ст.44, 42 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;

25.11.2002р. Апеляційним судом АР Крим за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_9 ,

інші учасники: потерпіла ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_11 30.04.2019р. приблизно о 19.55год., знаходячись неподалік зупинки громадського транспорту, розташованій по пр.Перемоги, 136 в м.Києві помітив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка тримала в руках свою сумочку. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_11 30.04.2019р. приблизно о 20.00 год., підійшов до потерпілої ОСОБА_10 та штовхнув її в плече, в результаті чого остання втратила рівновагу та в неї на асфальт впала її сумочка, з якої випав гаманець та пачка цигарок. Після цього, ОСОБА_11 підняв з асфальту гаманець коричневого кольору вартістю 500 грн., в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 2800 грн., банківські картки та інші речі, які для потерпілої ОСОБА_10 матеріальної цінності не становлять, а також підняв з підлоги пачку цигарок «Вінстон» вартістю 40 грн. Заволодівши таким чином майном потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 3340 грн. ОСОБА_11 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за наведених вище обставин визнав частково та показав, що того дня на станції метро «Житомирська» він, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 разом мали сісти на автобус, але запізнились, тому зайшли у кафе. Через деякий час він вийшов та пішов до метро, а ОСОБА_12 стало погано і ОСОБА_13 йому допомагала йти. Зустрілись вони вже біля входу у метро, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пішли вниз, а він залишився ще палити. Проходив повз зупинку громадського транспорту, що поряд із входом до станції метро «Житомирська» і зустрів ОСОБА_14 . Запитав у неї скільки годин, вона йому щось буркнула у відповідь. Він підійшов та запитав у неї «Шо, шо?», а вона відповіла у грубій формі, і така відповідь його обурила, що призвело до словесного конфлікту між ними. Потерпіла його ображала, він образив її у відповідь. Потерпіла тримала в руках пакет з продуктами, в якому була її жіноча сумка, а зверху гаманець. Він вирішив забрати гаманець потерпілої з помсти, зачепив пакет, з якого випали гаманець і пачка цигарок, які він взяв, при цьому потерпілу не штовхав. Після цього він з гаманця витяг гроші, скільки саме не знає, оскільки їх не рахував, а гаманець викинув та пішов. Гроші хотів витратити на власні потреби. Догнав своїх знайомих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а коли підходив у метро до віконця, щоб придбати жетони, до них підійшли працівники поліції та затримали. У кімнаті поліції він дістав усе з кишень та віддав ОСОБА_13 на зберігання. Коли працівники поліції виявили у ОСОБА_13 гроші, він пояснив, що вони належать йому. Наполягає на тому, що не застосовував насильство відносно потерпілої, вважає, що потерпіла образилась, тому вказала про те, що він її штовхнув. Про свої дії жалкує, просить суворо не карати.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина також підтверджується і показаннями безпосередньо допитаниих в судовому засіданні потерпілої та свідків.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що раніше з обвинуваченим знайома не була. 30.04.2019р. приблизно о 20.00год. стояла на зупинці громадського транспорту на пр.Перемоги, 136 в м.Києві та тримала у руках телефон. Підбіг ОСОБА_4 та спробував вихопити у неї з рук телефон, але йому це не вдалось і він втік. Приблизно через 10 хв. він повернувся та у грубій формі запитав чи у неї він хотів викрасти телефон. Вона відповіла аби він її не чіпав, на що ОСОБА_4 сильно штовхнув її у плече, від чого вона втратила рівновагу, а з її сумки випав гаманець коричневого кольору, в якому знаходилось 2800грн. (купюрами по 200грн.) та чек з магазину «АТБ», куди вона заходила напередодні. Він схопив гаманець та почав тікати разом з ще двома особами: чоловіком та жінкою. Вона спустилась до станції метрополітену, що була поряд та звернулась до поліції. У обвинуваченого працівники поліції грошей не знайшли, але вони були виявлені у жінки, яка була разом з ним. ОСОБА_15 з банківськими картками повернутий не був, а гроші їй повернули. З приводу покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що працює в УП метрополітену ГУ НП у м.Києві. Ніс службу постовим на станції метрополітену «Житомирська», коли до нього та його напарника звернувся невідомий чоловік та повідомив, що у дівчини на зупинці громадського транспорту, що знаходиться поряд, викрали гаманець. А також вказав на осіб, які це зробили ОСОБА_4 , ще одного чоловіка та жінку. Крім цього чоловіка, про причетність ОСОБА_4 до злочину, повідомили також і інші особи. Вони доставили цих трьох осіб до кімнати поліції, а приблизно через хвилину підійшла потерпіла. В подальшому була викликана СОГ. Також бачив як у жінки, яка була з ОСОБА_4 працівниками поліції вилучались грошові кошти.

Сідок ОСОБА_17 допитаний у судовому засіданні показав, що з ОСОБА_4 знайомий. Він, ОСОБА_18 та ОСОБА_4 30.04.2019р. їхали до знайомого за місто. Не дочекавшись автобуса, пішли у кафе, де вживали алкоголь. У кафе він багато випив алкоголю та йому стало погано. ОСОБА_19 допомагала йому, разом з ним вона вийшла з кафе, щоб відвезти його додому. ОСОБА_4 був окремо від них. Вже у метро їх з ОСОБА_19 затримали працівники поліції. ОСОБА_4 побачив уже в кімнаті поліції. Про обставини вчинення грабежу йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_4 її знайомий. Біля станції метрополітену «Житомирська» весною 2019р. вона разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_12 були у кафе. ОСОБА_12 стало погано і вона була поряд з ним. Разом вони вийшли з кафе та направились до метро. Шевцов вийшов раніше, а вони приблизно через 5 хв. Коли спускались у метро, до них підійшли працівники поліції. Тоді вона і дізналась, що ОСОБА_21 , зі слів потерпілої викрав у неї гроші. Самих подій не бачила. Шевцова побачила вже у черговій частині, тоді він і передав їй усе, що було у нього в кишенях, зокрема гроші, карту метро, банківську картку та ще якісь речі, які точно не пам`ятає. Суму грошей також не пам`ятає. Потім у неї вказані речі були вилучені. Працівникам поліції вона вказала які речі їй не належать.

Також судом безпосередньо досліджено наступні письмові докази:

- протокол прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінального правопорушення від 30.04.2019р., згідно якого потерпіла повідомила про те, що 30.04.2019р. невідомий чоловік із застосуванням фізичного насильства відкрито заволодів її майном ( а.с. 152);

- протокол огляду місця події від 30.04.2019р., відповідно до якого у кімнаті поліції, розташованої на станції метро «Житомирська» на пр.Перемоги, 136 м.Києва знаходиться ОСОБА_20 . У ході особисто огляду якої виявлено та вилучено грошові кошти 13 купюр по 200грн., 1 купюра 50 грн.,1 купюра 20 грн., 2 купюри 10 грн., 1 купюра 5 грн., 7 купюр 2 грн., 5 купюр по 1 грн., товарний чек на суму 191,60грн. Також в кімнаті на лавці виявлено чорну чоловічу куртку в зовнішній кишені якої знаходиться пачка цигарок «Winston XS Plus» (а.с.50-51);

- протокол огляду місця події від 30.04.2019р., згідно якого було оглянуто зупинку громадського транспорту, що розташована біля станції метро «Житомирська» на пр.Перемоги в м.Києві та встановлено місце вчинення злочину (а.с.52-53);

- протокол огляду від 10.05.2019р., відповідно до якого було оглянуто диск CD-R з відеозаписом з камер спостереження магазину «АТБ», що знаходиться на пр.Перемоги, 136 у м.Києві, де зафіксовано як особа жіночої статі ( ОСОБА_10 ) розраховується на касі супермаркету за обрані нею товари (а.с.61-63);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 30.04.2019р., відповідно до якого ОСОБА_10 впізнала особу під номером 2 ( ОСОБА_4 ), як того, хто 30.04.2019р. відкрито викрав у неї майно на пр.Перемоги, 136 в м.Києві. Дана слідча дія зафіксована на відео, яке оглянуто судом (а.с.64-66, диск а.с.69);

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення та сторони захисту є доказами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора.

У відповідності до ст.22 КПК України одна із засад кримінального провадження змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Розглянувши справу у межах пред`явленого обвинувачення, суд, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, враховуючи захисну позицію обвинуваченого, який свою вину у вчиненні грабежу визнав частково, приходить до наступного.

Обвинуваченим в судовому засіданні не оспорювалось обставин та умислу на вчинення відкритого викрадення майна потерпілої. При цьому причетність ОСОБА_17 та ОСОБА_20 до вчинення грабежу органом досудового розслідування не встановлена, та не знайшла свого відображення у пред`явленому ОСОБА_4 обвинуваченні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 категорично заперечив застосування насильства відносно ОСОБА_10 , посилаючись на те, що потерпіла в цій частині його оговорює та вважаючи, що такі її твердження викликані помстою внаслідок образи.

Суд враховує те, що показання потерпілого у відповідності до положень Глави 4 КПК України є самостійним джерелом доказів і потребують оцінці у сукупності з іншими здобутими доказами.

Проаналізувавши показання обвинуваченого та потерпілої в цій частині, приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено обставин, які б підтверджували намір потерпілої оговорити обвинуваченого і її обізнаність у кваліфікуючих ознаках грабежу та дій обвинуваченого, натомість вона відразу після вчинення відносно неї злочину заявила про те, що обвинувачений її штовхнув, що підтверджується і її заявою безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не застосовував насильство, а потерпіла його оговорює, суд вважає недоведеними та оцінює критично, оскільки зазначені обвинуваченим обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює, як спосіб захисту, обраний ним з метою пом`якшення відповідальності за скоєне.

На підставі наведеного вище, сукупність зібраних у справі доказів, суд кладе в основу обвинувального вироку і, виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_4 причетним до вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_10 за встановлених судом обставин.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України вірна, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, думку потерпілої, якій грошові кошти повернуто завдяки затриманню обвинуваченого та яка щодо призначення покарання поклалась на розсуд суду. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Посилання прокурора в судових дебатах на наявність обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, суд не приймає до уваги, оскільки це виходить за межі пред`явленого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання не можливо без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишити без зміни.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 30.04.2019р.

Речові докази: грошові кошти у сумі 2800 грн. , пачку цигарок «Вінстон» - залишити за належністю ОСОБА_10 ; фіскальний чек з супермаркету «АТБ», CD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1