Справа №591/4961/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/351/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №591/4961/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білопілля Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

10 серпня 2019 року старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_10 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі не менше як 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відносно підозрюваного ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливістю застосування до нього менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, діючи за попередньою змовою групою осіб, 25.07.2019, в період часу з 14:00 год. до 21:00 год., незаконно заволодів транспортним засобом KIA OPTIMA білого кольору, 2014 р.в., який знаходився біля буд. АДРЕСА_3 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду в розмірі 357228,20 грн., що є великим розміром.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10.08.2019 клопотання старшого слідчого було частково задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_13 та потерпілою ОСОБА_12 ; носити електронний засіб контролю; не відлучатися з м. Білопілля без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування; здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та роботи.

Строк дії ухвали встановлено до 07 жовтня 2019 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України та на виконання вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя послався на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, дані про намір вчинити ним інший злочин відсутні, має постійне місце проживання, проживає разом з тяжкохворою бабусею, за якою він доглядає, позитивно характеризується за місцем проживання. До того ж, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту надасть можливість надавати допомогу бабусі та можливість заробляти кошти для утримання сім`ї.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі не менш як 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За змістом доводів апеляційної скарги з доповненнями прокурор ОСОБА_10 оспорює обґрунтованість та вмотивованість ухвали слідчого судді, оскільки на його думку, в клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 слідчий наводив, а прокурор в судовому засіданні довів шляхом надання відповідних доказів до матеріалів клопотання, якими обґрунтовувалась підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, прокурор вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КПК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, з чим погодився і слідчий суддя. Однак, слідчий суддя, приймаючи рішення, визнав існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України та безпідставно визнав не доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, апелянт вказує, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, базувався на тому, що підозрюваний ОСОБА_7 ніде не працює та не має засобів для існування, у зв`язку з чим він може продовжити свою злочинну діяльність.

Серед іншого, прокурор стверджує, що висновки суду, викладені в судовому рішенні, містять істотні суперечності, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, вказує, що слідчий суддя водночас визнав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та, при цьому, зазначив про відсутність вагомих доказів щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Окрім того, прокурор вважає, що в суді ним було доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з мотивів, зазначених в клопотанні слідчого.

На переконання прокурора, визнавши обґрунтованим ризик впливу підозрюваним ОСОБА_7 на іншого підозрюваного в даному провадженні, слідчий суддя безпідставно обрав відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який надає можливість такого спілкування. При цьому, покладення на нього обов`язку утримуватись від спілкування з певними особами не зможе беззаперечно запобігти такому спілкуванню.

Вказує, що стороною обвинувачення подано достатньо доказів, які свідчать про існування в даному провадженні ризику, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, оскільки проживає в населеному пункті, що безпосередньо межує з державним кордоном. При цьому, вказує на тяжкість злочину, оскільки вона свідчить про ступінь небезпечності особи і дозволяє з високою імовірністю спрогнозувати її поведінку, оскільки беручи до уваги майбутнє покарання підвищується ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

З огляду на всі ці обставини в їх сукупності, апелянт вважає, що слідчий суддя неправильно оцінив наявні у матеріалах клопотання докази на підтвердження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та безпідставно застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку прокурора, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону та постановив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, містить істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а тому воно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Як вбачається з наданих матеріалів, СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2018 за №0002149, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

09.08.2019 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, про що складено протокол затримання особи та 09.08.2019 о 16-15 год. вручено йому повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

10.08.2019 старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 за погодженням з прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_10 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням застави в розмірі не менш як 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

10.08.2019 ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми вказане клопотання було частково задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21:00 по 07:00 год. з покладенням певних обов`язків, строком до 07 жовтня 2019 року включно.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, з чим погодився і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів, беручи до уваги, що обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину, вважає висновки слідчого судді про відсутність вагомих доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України необґрунтованими та безпідставними, оскільки слідчим та прокурором надано достатньо доказів, що свідчать про доведеність слідчим обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 (а.с. 9-11), протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (а.с.13-18), протоколом огляду місця події та автомобіля KIA OPTIMA від 09.08.2019 (а.с.21-26), протоколом обшуку автомобіля Фольцваген Пассат від 09.08.2019 (а.с. 28-30), протоколом огляду предметів від 09.08.2019 (а.с.41-44), іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на цій стадії досудового розслідування для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням досудового розслідування.

Окрім того, оцінюючи в сукупності обставини провадження та наявність доказів в підтвердження існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що доводи клопотання слідчого ґрунтуються на матеріалах провадження.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого суддів щодо доведеності існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки у кримінальному провадженні не встановлено місце зберігання всіх речових доказів, зокрема засоби та пристрої для відкриття автомобільних замків, а тому підозрюваний ОСОБА_7 може знищити або спотворити речові докази.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора з проводу наявності протиріч в оскаржуваній ухвалі слідчого судді у зв`язку з наступним.

Так, визнаючи доведеним існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя за змістом оскаржуваної ухвали наводить мотиви, протилежні зазначеному, оскільки визнавши доведеним існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя в подальшому вказав, що твердження про те, що підозрюваний ОСОБА_7 намагався втекти на транспортному засобі, будучи викритим у вчиненні злочину є сумнівним, оскільки воно ґрунтується лише на показах свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які є працівниками поліції. Окрім того, слідчий суддя вказав, що дані про те, що підозрюваний намагався втекти після зупинки транспортного засобу, відсутні та ґрунтуються на припущенні вказаних свідків.

Колегія суддів вважає, що такий висновок слідчого судді суперечить фактичним обставинам кримінального провадження та погоджується з доводами прокурора, що з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_7 зможе переховуватись від органу досудового розслідування чи суду. При цьому врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, колегія суддів зважає на покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , зі змісту яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 будучи викритим, намагався втекти від працівників поліції на транспортному засобі, та вважає, що на даному етапі у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність цих показів.

Колегія суддів також враховує доводи прокурора з приводу того, що ОСОБА_7 тривалий час проживає у населеному пункті, що безпосередньо межує з державним кордоном, що також певною мірою підтверджує імовірність переховування ним від органу досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується також і з доводами прокурора про наявність суперечностей в ухвалі щодо обґрунтування слідчим суддею наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Так, слідчий суддя, визнавши обґрунтованим наявність вказаного ризику, а саме впливу ОСОБА_7 на іншого підозрюваного в кримінальному провадженні, вказав, що ризик впливу підозрюваним на потерпілу та свідків малоймовірний, оскільки потерпіла не бачила осіб, які викрадали автомобіль, а свідками є працівники поліції.

На переконання апеляційного суду, існує висока імовірність впливу ОСОБА_7 на іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, оскільки ним є його рідний брат, а отже у зв`язку з можливістю спілкування підозрюваних, вони можуть узгоджувати свої покази, перешкоджати встановленню істини щодо фактичних обставин кримінального провадження, будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Не виключеним є вплив також і на свідків та потерпілу. Обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби фактично надає можливість підозрюваним спілкуватись між собою. При, цьому колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що покладення на підозрюваного лише відповідного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами, не зможе беззаперечно запобігти такому спілкуванню чи впливу на них зі сторони підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_7 не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу, під час апеляційного перегляду також не довів, що має законні засоби для існування, що свідчить про обґрунтованість ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України щодо наявності передумов для продовження ним злочинної діяльності, а тому доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими.

При цьому, колегія суддів погоджується також з доводами прокурора з приводу того, що в клопотанні слідчим, а прокурором в судовому засіданні було доведено, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим наведено ряд обставин, чому відносно нього не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід (а.с.2) у зв`язку з існуючими ризиками. Прокурор в судовому засіданні також вказував на ці обставини. Колегія суддів погоджується з цими обставинами і приходить до висновку, що вони безпідставно не були враховані слідчим суддею.

Вищевикладене з достатністю свідчить про існування ризиків переховування підозрюваним ОСОБА_7 від органу досудового розслідування чи суду, знищення або спотворення ним речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на іншого підозрюваного, потерпілого та можливості вчинення ним в подальшому іншого кримінального правопорушення, що також підтверджує і ту обставину, що будь-який інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не може гарантовано ізолювати ОСОБА_7 від контактів з важливими з точки зору слідства учасниками кримінального провадження та настання інших негативних наслідків щодо перешкоджання кримінальному провадженню.

До того ж, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої запобіжний захід у вигляді взяття під варту застосовується лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених КПК підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Колегія суддів, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно ОСОБА_7 , враховує обставини, передбачені ст.178 КПК, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, а також наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому, наявність в матеріалах кримінального провадження характеризуючих особу підозрюваного даних, які відповідно до вимог ст.178 КПК України враховуються в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а саме: позитивна довідка-характеристика з місця проживання, довідка про те, що він проживає разом зі своєю бабусею, 1938 р.н. та здійснює за нею догляд, медичні довідки про стан її здоров`я, то на переконання колегії суддів, такі обставини існували і на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, однак жодним чином не виступили стримуючим фактором, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.08.2019 у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам та порушенням вимог кримінального процесуального закону з постановленням нової ухвали про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2019 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_10 .

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07 жовтня 2019 року включно з правом внесення застави.

Визначити розмір застави в розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 361260 (триста шістдесят одна тисяча двісті шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою особою на депозитний рахунок Сумського апеляційного суду.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу прокурора, слідчого, суду;

2) повідомляти прокурора, слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, іншим підозрюваним;

4) здати на зберігання до СУ ГУНП в Сумській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Сумського апеляційного суду коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з-під варти, повідомивши усно та письмово Сумський апеляційний суд.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Виконання ухвали доручити ст. слідчому СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.