Справа №720/862/18
Провадження:1-кп/720/6/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Новоселицкий районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
перекладача ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця і мешканця
АДРЕСА_1 , навчається в 10 класі Балковецької ЗОШ,
громадянина України, раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000003 від 02 січня 2018 року, суд,
встановив:
13 жовтня 2017 року приблизно о 21 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_7 перебуваючи на мосту між селами Несвоя та Балківці Новоселицького району, Чернівецької області на ґрунті раніше виниклого конфлікту в процесі словесної суперечки, з метою навмисного нанесення тілесних ушкоджень обхопивши двома руками за пояс неповнолітнього ОСОБА_4 , здійснив кидок останнього через себе в ліву сторону, внаслідок падіння на гравійну поверхню дороги ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді поперечного перелому лівої ключиці в середній третині з розходженням уламків, забійну рану в тім`яній ділянці голови зліва, забій головного мозку, вдавлений перелом тім`яний кістки зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпека для життя, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Дії ОСОБА_7 виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе не визнав в повному обсязі, суду пояснив, що із-за виниклого конфлікту в соціальних мережах між ним та потерпілим який намагався захистити честь дівчини ОСОБА_14 , яку він образив був запрошений на мості між селом Несвоя та Балківці, Новоселицького району щоб розібратися. Домовившись про зустріч по телефону з ОСОБА_15 , 13 жовтня 2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин він та ще декілька хлопців з с. Балківці, Новоселицького району прибули на мості де зустрівся з потерпілим ОСОБА_4 . Встали один перед другим в стойку та ОСОБА_4 перший намагався нанести йому удар в обличчя, він ухилившись уник удару, після чого наніс удар кулаком в обличчя потерпілому, обійшовши його схопив за поясницю з заду своєю вагою надавив та повалив його на правий бік, від чого останній впав на землю. Коли потерплий намагався піднятись він наніс ще один удар кулаком по тілу. Після чого хлопець по імені ОСОБА_16 встав між ними і на цьому між ними припинилась бійка. Потерпілий вставши з землі стряхнув з штанів порох, одягнув куртку та сів на бетонний бордюр мосту, де одягнув на голову шапку. Подавши руку зі всіма хлопцями разом зі ОСОБА_15 направився в бік свого села а він повернуся з хлопцями до свого села. В подальшому десь на другий або на третій день почув по селу розмови, що якби у потерпілого перелом руки, та в соціальний мережі переписався з потерпілим який відповів, що дійсно є перелом але він в цьому не винний, оскільки впав з паркану у ОСОБА_15 .. Просить пробачення у потерпілого.
Цивільний позов не визнає, він є неповнолітнім грошей на відшкодування шкоди не має. Його батьками частково відшкодовано витрати на лікування потерпілого.
Вина обвинуваченого в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпека для життя в момент заподіяння підтверджується, показами потерпілого, свідків та доказами які додаються до обвинувального акту.
Потерпілий суду показав, що між ним та обвинуваченим у ході переписки у соціальних мережах виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_7 образив дівчину по імені Ромина обізвавши її нецензурним словом. Із-за цього він запропонував обвинуваченому зустрітися на нейтральний території та поговорити. По телефону вони домовились зустрітись на мосту між селом Бальківці та Несвоя, Новоселицького району. 13.10.2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин він разом зі своїм другом ОСОБА_15 прийшов до мосту де зустрівся з ОСОБА_7 який прийшов з його друзями яких було більш як десять чоловік. Вставши перед ним підняв руки до обличчя та несподівано обвинувачений наніс удар йому правою рукою в обличчя, після чого наніс удар лівою рукою в обличчя. Обійшовши його схопив за поясницю. Припідняв від землі десь на 50 сантиметрів та здійснив кидок на ліву сторону, падаючи на землю ударився лівим плічом та головою об дорожню покриття, яке в цьому місці було гравійне. Відчув сильну біль у ключиці, від отриманих ударів втратив свідомість, оскільки не пометає чи нанесли йому удари будучи лежачим. Піднявшись дійшов до бордюру. Стряхнув порох з штанів. Не пометає як одягнув куртку, шапку з голову не знімав. Після чого пішов додому та на другій день домовився з ОСОБА_15 сказати всім, що впав з паркану а не те, що побився з ОСОБА_7 .. Також ОСОБА_15 розказав йому, що ОСОБА_7 наніс йому будучи лежачим, ще два удари кулаком в обличчя.
Свідок ОСОБА_17 батько потерпілого суду показав, що 13.10.2017 року приблизно о 21 годині передзвонив син та сказав, що зламав ключицю. Привезли сина до Новоселицької ЦРЛ десь о 21.00 годині 13 жовтня 2017 року де він розказав що впав з паркану. Десь через пару днів він в селі почув, що його сина побили а не впав з паркану. Поговоривши з сином дізнався про всі обставини та мав розмову з мамою ОСОБА_7 у них вдома. Вона добровільно надала матеріальну допомогу на лікування сина в розмірі 7000 грн.. Будучи в кабінеті у директора Балковецької школи у присутності матері ОСОБА_8 обвинувачений розказав, що двічі ударів кулаком а потім кинув на землю потерпілого.
Свідок ОСОБА_15 суду показав, що 13.10.2017 року приблизно о 21 годині він разом з ОСОБА_4 пішли до мосту між селом Балківці та Несвоя Новоселицького району де ОСОБА_4 мав зустрітися з ОСОБА_7 та поговорити із-за образи яку наніс обвинувачений дівчини по імені Ромина. Прийшовши на місці їх вже чикав обвинувачений який прийшов з багатьма хлопцями з його села. Вони встали один напроти друга та хтось сказав, щоб вони билися. ОСОБА_7 двічі ударив кулаком в обличчя потерпілого. Після чого обійшов його з заду. Обхватив за поясницю та кинув на землю впавши на лівий бік. При падінні потерпілий ударився головою та лівим плечем об гравійне покриття дороги. Вже на лежачого потерпілого, обвинувачений присів на нього з верху та наніс ще два удара в обличчя, після чого, потерпілий встав та відмовився битися. Він допоміг йому одягнути куртку. По дороги ОСОБА_4 жалівся на сильну біль у лівому плечі. На другий день домовились сказати всім, що ОСОБА_4 впав у нього дома з паркану.
Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суду показали, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 по телефону домовились зустрітися та розібратися щодо образи дівчини. Приблизно о 21.00 години 13.10 2017 року вони зустрілися на мосту між селом Несвоя та Балківці, Новоселицького району. На мості вони вирішили побитися, та перший наніс удар ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ухилися і двічі ударив потерпілого в обличчя, після чого обійшов його, схопив за пояс та кинув на землю. Обвинувачений встав з землі і наніс ще один удар кулаком в обличчя потерпілому. На цьому бійка була припинена та потерпілий встав з землі стряхнув з штанів пилюку і сів на бетонний бордюр. ОСОБА_4 куртку одягнув сам, та цьому вони розійшлися.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що ОСОБА_7 попросив його йти з ним на мосту оскільки має розібратися з ОСОБА_4 .. Прийшовши на мосту він та решта присутніх встали в круг, обвинувачений та потерпілий знаходилися в центрі, першим розмахнувся для удару ОСОБА_4 але ОСОБА_7 відвернувся, і наніс два удари в обличчя, схопив його з заду за поясницю і кинув на землю. ОСОБА_4 піднявся з землі впираючись на обидві руки та сів на бордюр тримаючись за голову обидва руками. Коли вони розходилися він подав всім праву руку.
Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 суду показали, що вони були присутніми під час бійки яка сталась 13.10.2017 року на мосту між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , але не пометають всі обставини бійки.
Свідок ОСОБА_24 суду показала, що в соціальних мережах була переписка між нею та ОСОБА_7 який по відношенню до неї застосував нецензурну лайку. Про бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вона дізналась в школі.
Свідок ОСОБА_25 лікар Новоселицької ЦРЛ суду показав, що після отриманої допомоги в лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівці батьки ОСОБА_4 звернулися до нього за надання медичної допомоги. Причиною отриманих тілесних ушкоджень зазначили, що впав з паркану. Рентген знимки показали, що у хворого була травма голови і перелом ключиці. Все лікування було платним, тобто всі ліки, рентген знімки і комп`ютерну томографію було проведено за попередню оплату батьками даних послуг. Під час лікування ОСОБА_4 стало відома, що він був побитий.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 суду показав, що експертизу провів по медичним документам, історії хвороби з Новоселицької ЦРЛ та по історії хвороби з Лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівці. Зазначений в довідці від 13.10.2017 року забій лівої лопатки ним при проведені експертизи не брався до уваги, оскільки такого питання не було поставлено перед експертом.
Допитаний в якості експерта та спеціаліста ОСОБА_27 суду показав, що комісійна експертиза проведена на підставі медичних документів і матеріалів кримінального провадження. Потерпілий не міг одягнути куртку самостійно але допускає, що він міг за допомогою сторонньої особи просунути руку та таким чином одягнути куртку. Потерпілий після отриманих травм міг мати больовий шок не відчувати біль, що є захисною реакцією організму та таким чином він міг вчиняти деякі рухи лівою рукою. Щодо осадження на обличчі та лопатки зазначені в довідки №140 від 23.01.2019 року із Лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівці, вважає що лікар яких їх встановив не зазначив їх місце розташування, і не описав, тому на даний час дана довідка не носить достатньої інформації для призначення і проведення експертизи. Встановлені тілесні ушкодження у потерпілого допускає і це є встановленим висновком комісійної судово-медичної експертизи виникли в наслідок однієї травмуючої дії - кидка, та падінням потерпілого на лівий бік на тверду поверхню землі лівим плечем та головою.
Вина обвинуваченого крім показів потерпілого та свідків доказується також дослідженими в судовому засіданні доказами а саме, витягом з ЄРДР № 0000003 від 02 січня 2018 року з якого вбачається, що заява ОСОБА_5 зареєстрована 02.01.2018 року в якій вона зазначила, що ОСОБА_7 13.10.2017 року на межі сіл Несвоя та Балківці, Новоселицького району в ході конфлікту спричинив ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження.

Протоколом проведення слідчого експерименту на а.с.30. т.с.1та протоколом додаткового слідчого експерименту із застосуванням відеозапису на а.с.106-108 т.с.1 з потерпілим ОСОБА_4 встановлено, що 13.10.2017 року приблизно о 21 годині в ході конфлікту між потерпілим та обвинуваченим який стався на мосту між селами Несвоя та Балківці, Новоселицького району, ОСОБА_7 наніс потерпілому правою рукою удар в районі лівої щоки та удар лівою рукою в праву щоку, після чого обійшов потерпілого з заду та обхопив руками за поясницю вчинивши кидок на лівий бік. При падінні ударився лівим плечем та головою об тверду поверхню дороги.

Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису на а.с.225-227 т.с.1 з обвинуваченим ОСОБА_7 встановлено, що 13.10.2017 року приблизно о 21 годині в ході конфлікту із потерпілим який стався на мосту між селами Несвоя та Балківці, Новоселицького району, він наніс потерпілому правою рукою удар в районі лівої щоки та удар лівою рукою в праву щоку, після чого обійшов потерпілого з заду та обхопив руками за поясницю вчинивши кидок на правий бік, після чого обійшов його та наніс потерпілому який перебував в позиції лежачим ще два удари кулаком, один в обличчя а другий в плече. Після чого ОСОБА_28 його відтягнув в сторону, потерпілий самостійно встав, сів на бордюр мосту, стряхнув штани руками, одягнув куртку та шапку, подав руку та вони розійшлися.

Висновком експерта №2екс-Н від 04.01.2018 року на а.с.40-41 т.с.1 встановлено, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Новоселицької ЦРЛ з 23.10.2017 року по 03.11.2017 року та в Обласній клінічній лікарні» м. Чернівці з 04.12.2017 року по 15.12.2017 року з діагнозом відкрита черепно-мозкова травма, вдавлений перелом тім`яний кістки зліва, забій головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки, перелом середньої третини лівої ключиці.

Тілесні ушкодження у виді Перелому середньої третини лівої ключиці відносяться до середнього ступеня важкості.

Тілесні ушкодження у виді вдавленого перелому тім`яний кістки зліва, забій головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «Небезпека для життя».

У висновку комісійної експертизи №025 від 21.02.2018 року на а.с.119-125 комісія експертів зазначає, що виявленні на тілі неповнолітнього ОСОБА_4 ушкодження могли виникнути за умов, на які вказує потерпілий під час проведення допитів, зокрема, при відтворенні обставин події від 18.01.2018 року а саме при охопленні тіла потерпілого нападником ззаду з подальшим кидком тіла потерпілого через себе і вліво (борцовський кидок через груди) з приданням тілу потерпілого прискорення та співударянням тім`яної ділянки голови зліва та ділянкою зовнішньої поверхні лівого надпліччя з площиною та виступаючим над поверхнею площини твердим предметом (гравійний камінь).

У висновку комісійної експертизи №054-Д від 23.05.2018 року на а.с.46 т.с.2 комісія експертів зазначає, що співставляючи дані про характеристики, механізм утворення та локалізацію ушкоджень на тілі неповнолітнього ОСОБА_4 , отримані при проведення дійсної експертизи, з даними про характер події, вказаний у показах неповнолітнього ОСОБА_7 , комісія експертів приходить до висновку, що ушкодження на тілі ОСОБА_4 не могли виникнути за обставин, вказаних ОСОБА_7 ..
Водночас, комісія експертів не виключає можливості виникнення ушкоджень на тілі неповнолітнього ОСОБА_4 за умов, запропонованих у п.2 Постанови про призначення дійсної експертизи, а саме, при падінні потерпілого з паркану після спроби його перестрибування, співударянні з бетонною (чи гравійною) поверхнею тім`яною ділянкою голови (з утворенням забійної рани тім`яної ділянки голови зліва та вдавленого перелому лівої тім`яної кістки), подальшим співударянням з цією площиною проекцією зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу (з утворенням зламу лівої ключиці за непрямим механізмом).
Отже, на підставі зазначених доказів які доповнюють один одного з точки зору, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення є належними та допустимими, судом з однозначністю та достовірністю встановлено, що обвинувачений умисно наносив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження та усвідомлював, що завдані ним удари можуть спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження і суд вважає, про наявність умислу в діях ОСОБА_7 , спрямованого на спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, які кваліфіковані правильно органом досудового слідства за ч.1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Щодо позиції захисту та обвинуваченого, що потерпілий отримав тілесні ушкодження в результаті падіння з паркану суд вважає, що в процесі судового розгляду справи показами потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_15 спростовані дані обставини, оскільки ОСОБА_4 вигадав дану версію з метою уникнення покарання батьків, про що на наступний день повідомив свідка ОСОБА_15 та в переписці повідомив і ОСОБА_7 ..
Пояснення ОСОБА_7 суд оцінює у сукупності з встановленими обставинами по справі та вважає їх такими, що суперечать показам потерпілого та свідків в частині того, що він повалив на землю потерпілого на правий бік, і вважає що вони надані з метою створення для себе штучного алібі і уникнення покарання. Невизнання вини обвинуваченим в пред`явленому обвинуваченні є його способом захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнути від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. А тому суд вважає, що сторона обвинувачення в судовому засіданні поза розумним сумнівом довела винуватість в скоєнні злочину обвинуваченим.

Суд враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, оцінюючи у сукупності вище зазначені докази у своєї сукупності з показами потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_15 , експерта ОСОБА_27 допитаного в судового засіданні в якості спеціаліста, вважає можливим визнати не належним доказом висновок комісійної судово-медичної експертизи в частині того, що Згідно даних спеціальної медичної літератури в галузі «травматологія та ортопедія», при виникненні на тілі потерпілих ушкодження у вигляді зламу ключиці, виникає різкий больовий синдром, що посилюється при спробі виконання функцій відповідною верхньою кінцівкою, неможливість виконання повноцінних функцій відповідної верхньої кінцівки із за відсутності передньої фіксації правого плеча в плечовому суглобі. Зазначене дозволяє піддати сумніву можливість збереження активної функції верхньої кінцівки неповнолітнього ОСОБА_4 в повному обсязі після виникнення зламу ключиці (активні рухи - вдягання верхнього одягу з просовуванням рук в рукава, вдягнення головного убору обома руками. Оскільки як зазначено потерпілим шапку він не знімав, а показами свідка ОСОБА_15 встановлено, що він допомагав потерпілому одягнути куртку, та спеціалістом ОСОБА_27 допускається можливість, що потерпілий не міг одягнути куртку самостійно але допускає, що він міг за допомогою сторонньої особи просунути руку та таким чином одягнути куртку, він після отриманих травм міг мати больовий шок не відчувати біль, що є захисною реакцією організму та таким чином він міг вчиняти деякі рухи лівою рукою.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд діючи за загальними принципами, визначеними статтею 50 КК України, враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Щодо обвинуваченого суд враховує, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога.
Обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого з передбачених ст. 66 КК України суд вважає, що є вчинення злочину у неповнолітньому віці, часткове відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин яки би обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 з передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ч. 1 ст. 121 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує, характер та ступень тяжкості скоєного злочину, те що злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини які характеризують, а саме: позитивну характеристику з місця проживання, раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, пом`якшуючі обставини: злочин вчинений у неповнолітньому віці, часткове відшкодування матеріальної шкоди у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і суд вважає з врахуванням, що особі має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.1 ст.121 КК України з застосуванням ст.69 КК України.
Суд оцінюючи у сукупності викладені пом`якшуючі обставини і характеризуючи дані обвинуваченого, дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без позбавлення його волі звільнивши від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75,104 КК України.
Пленум Верховного Суду України у п.7 Постанови №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» роз`яснив, що особі, якій заподіяно шкоду і яка пред`явила вимогу про її відшкодування, визнається одночасно потерпілим та цивільним позивачем. Їй забезпечуються всі передбачені законом права як потерпілого, так і цивільного позивача.

З даного правового висновку випливає, що під час розгляду цивільного позову в кримінальній справі застосовуються норми цивільного законодавства.

Тому, вирішуючи заявлений по даному провадженню цивільний позов суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення. відшкодовується відповідно до закону.
З поданого цивільним позивачем позову, розрахунку понесених витрат та доказів в обґрунтуванні вбачається, що вона фактично витратила на лікування потерпілого ОСОБА_4 - 7912 грн. 78 коп. решта суми є заплановані нею витрати у майбутньому.
Батьками обвинуваченого відшкодовано в добровільному порядку позивачці 7000 грн..
Суд аналізуючи у сукупності пояснення сторін по цивільному позову та зазначені правові норми дійшов висновку, що цивільний позов потерпілої про відшкодування нанесеної матеріальної шкоди в сумі 19662 грн. 78 коп. підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи встановлені обставини підлягає відшкодуванню 912 грн. 78 коп., тобто 7912.78 грн. 7000 грн. = 912 грн. 78 коп..
Суд враховуючи ступень тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим, та їх небезпечність вважає, що неправомірними діями ОСОБА_7 по відношенню до потерпілого нанесено моральну шкоду, яку суд відповідно до вимог ст..23 ЦК України з врахуванням ступеня вини обвинуваченого з врахуванням принципу розумності і справедливості, з врахуванням глибини фізичних та душевних страждань, оцінює в 30000 гривень.(тридцять тисяч грн..).

Згідно з ст..1179 ЦК України неповнолітня особа ( у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи, майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано, з їхньої вини.

За таких обставин суд вважає, що підлягає стягненню в рахунок нанесеної шкоди ОСОБА_7 з ОСОБА_8 та ОСОБА_29 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 912 грн. 78 коп. (дев`ятсот дванадцять грн.. 78 коп.), та 30000 гривень (тридцять тисяч грн..) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370,371,373,376,395 КПК України, суд, -
ухвалив:
Визнати ОСОБА_7 винним за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання з застосуванням вимог ст.69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75,104 КК України звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком в один рік, якщо він на протязі даного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути в рахунок нанесеної шкоди ОСОБА_7 з ОСОБА_8 та ОСОБА_29 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 912 грн. 78 коп. (дев`ятсот дванадцять грн.. 78 коп.), та 30000 гривень (тридцять тисяч грн..) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в дохід держави понесені витрати на оплату послуг експерта в сумі 1430 грн..

Речовий доказ: Ноутбук марки НР80В8 повернути власнику ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення через Новоселицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_1