ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/2999/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.187 КК України
УХВАЛА
Іменем України
24 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.08.2019р. відносно ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою продовжено ОСОБА_9 , який обвинувачується, у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.10.2019 року включно.
Суд першої інстанції враховував, що ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за яке, у разі визнання його винуватими, в тому числі, може бути призначене покарання до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Крім того, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_9 є громадянином Російської Федерації, не має родини, офіційних джерел доходів, на його утриманні інші особи не знаходяться, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, тому існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу та змінити запобіжний захід на більш м`який. В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений вказує на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням КПК України, практики Європейського суду з прав людини, ігноруючи рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 року. Крім того, судом першої інстанції встановлений залог у сумі 384200грн., який завідомо завищений і обвинувачений не змозі його сплатити.
Вислухавши доповідь судді, думку сторони захисту, які вважали рішення суду не правомірним і просили задовольнити апеляційну скаргу, а також думку прокурора, який вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження прокурор у кримінальному провадженні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, в той час, як обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі (т.1 а.с.30-32).
Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу.
Як випливає з положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Отже, з наведених норм колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції розглядав клопотання прокурора у межах своїх повноважень з урахуванням чинного законодавства.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за яке, у разі визнання його винуватими, може бути призначене у виді 10 років позбавлення волі.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_9 обвинувачується за кількома обвинувальними актами, які об`єднані в одне провадження, що свідчить про кримінальну спрямованість образу життя цього обвинуваченого, який ніде не працює і являється громадянином іншої держави.
Вищенаведені обставини переконують колегію суддів в обґрунтованості висновків суду першої інстанції в необхідності продовження тримання під вартою.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, приймаючи до уваги, що висновки суду підтверджуються дослідженими у суду доказами, колегія суддів, приходить до переконання про відсутність підстав для скасування чи зміни судового рішення суду першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.08.2019р. відносно ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий

Судді