БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/779/19
Провадження №1-кп/497/71/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
на підставі угоди про визнання винуватості

13.06.2019 рокуБолградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000068 від 11.03.2019 з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Баннівка Блградського району Одеської області, болгарина за національністю, зі слів - з неповною середньою освітою (8 класів), офіційно не працевлаштований, має дружину і двох малолітніх дітей, не судимий відповідно до ст.89 КК України, місце проживання зареєстроване за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

- який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 березня 2019 року в обідній час доби (більш точний час не встановлено) ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, перебуваючи на автомобільній стоянці біля домоволодіння №36 Б, що на вул.25 Чапаєвської Дивізії в м.Болград, підійшов до автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Vento» синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який був припаркований на вказаній стоянці і який належить ОСОБА_6 , після чого, переконавшись що його дії ніхто з сторонніх осіб не бачить, діючи з вказаним умислом, шляхом натискання на кнопку на багажному відсіку вказаного автомобіля відкрив його, і звідти викрав сумку сірого кольору з тканини разом з електричним насосом-компресором марки «DK» потужністю 12 V чорного кольору, який в ній знаходився, після чого разом з викраденим з місця події зник, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 643 гривні 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

18.05.2019р. між прокуром Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та підозрюваний у присутності його захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить станом на теперішній час 850 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті і в угоді, пояснив, що він дійсно скоїв це викрадення чужого майна у такий спосіб, не перебуває у скрутному матеріальному становищі, повернув добровільно викрадене майно через дві години після викрадення, оскільки йому зателефонував дільничний поліцейський, який попросив це зробити - його, ОСОБА_4 - бачив свідок під час скоєння злочину.

Прокурор у судовому засіданні, надавши суду для долучення до матеріалів судової справи письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, що були досліджені у судовому засіданні і які підтверджують наявність вини обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України, просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим його вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою у присутності захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак, подав суду письмову заяву, в якій не заперечує проти затвердження угоди судом про визнання винуватості між прокуром та обвинуваченим ОСОБА_4 , повідомивши суд, що збитки йому, потерпілому, відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, претензій до обвинуваченого він, потерпілий, не має.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду та призначити узгоджене угодою покарання, не заперечуючи проти долучення до матеріалів судової справи письмових доказів, наданих прокурором - які були зібрані в ході досудового розслідування і вважають належними і допустимими.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ст.12 КК України зазначений злочин є злочином середньої тяжкості, потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди між обвинуваченим і прокурором, стверджуючи, що збитки, спричинені злочинуом. йому відшкодовано, діями обвинуваченого не спричинено будь-яких інших збитків будь-кому. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, що він підтвердив у судовому засіданні.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.185 ч.1 КК України, оскільки обвинуваченим дійсно скоєні протиправні дії за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та враховуючи, що вина обвинуваченого повністю підтверджена в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд має враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: визнання обвинуваченим вини, активне сприяння у розкритті злочину, швидке повернення викраденого майна власнику, те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, задовільно характеризується з місця проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Наявність дружини та двох неповнолітніх дітей на утриманні обвинуваченого не підтверджено належними доказами. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, - не встановлено. Згідно довідки лікаря-психіатра - перебуває на обліку з діагнозом розумова відсталість легкого ступеню.

Беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам цього кримінального провадження, враховуючи характеристику обвинуваченого за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків від злочину, твердження обвинуваченого у суді про те, що він періодично працює, має дохід, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого дійсно можливе без ізоляції від суспільства.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури з одного боку, та підозрюваним - з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався, не вбачається для цього підстав й наразі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази - сумка з тканини сірого кольору і електричний насос-компресор марки «DK» потужністю 12 V чорного кольору підлягають поверненню власнику відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на товарознавчу експертизу, які підлягають стягненню з винного відповідно до вимог ст.ст.118,124 КПК України - на користь держави.

Керуючись ст.185ч.1 КК України, 122,368-371,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.05.2019 року, що укладена між прокуром Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання на підставі санкції цієї статті, яка була узгоджена угодою - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази - сумку з тканини сірого кольору і електричний насос-компресор марки «DK» потужністю 12 V чорного кольору загальною вартістю 643 гривні 50 копійок, що передані на зберігання потерпілому, - після набрання даним вироком законної сили вважати повернутими власнику - потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2355 гривень за надання Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України висновку судової товарознавчої експертизи №19-1424 від 12.04.1919 року.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги - якщо вирок не буде скасовано, він набирає законної сили після ухвалення свого рішення судом Апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1