Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7248/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , -

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0003460 за ч. 1 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою у АДРЕСА_1 ,-
в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та зобов`язано його: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.
Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 2832 грн. 94 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди від злочину. В решті цивільний позов ОСОБА_8 залишено без задоволення за безпідставністю.
Відповідно до вироку, 27 червня 2017 року близько 17 години 05 хвилин, знаходячись в кареті швидкої допомоги на перехресті вулиці Небесної Сотні та Лятошинського в м. Житомирі, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту з медичною сестрою швидкої допомоги ОСОБА_8 , умисно грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю. Зокрема, ображав словами брутальної лайки ОСОБА_8 , принижуючи її честь та гідність, після чого наніс потерпілій декілька ударів кулаками рук в область голови та тулуба, а також ногою - один удар в праву ногу, один удар в лоб та один удар в поясницю потерпілої ОСОБА_8 . Продовжуючи хуліганство, підійшов до автомобіля карети швидкої допомоги та наніс один удар ногою по нижній частині цього автомобіля.
Внаслідок вказаних хуліганських дій ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синців на обох верхніх та правій нижній кінцівках, правій сідниці.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через його м`якість. Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк 6 місяців. Твердить, що суд при призначенні покарання, в порушення вимог ст. 65 КК України, не повністю врахував фактичні обставини злочину та дані про особу ОСОБА_7 , який не визнав себе винним, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, намагався уникнути покарання шляхом викривлення фактичних обставин справи, не відшкодував потерпілій шкоду від злочину, а також думки потерпілої про необхідність призначення обвинуваченому суворого покарання. Вважає, що судом обвинуваченому призначено явно несправедливе покарання внаслідок його м`якості.

Заслухавши доводи прокурора та пояснення потерпілої в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини злочину та кваліфікацію дій обвинуваченого є обгрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.

Згідно вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вироку, обґрунтовуючи своє рішення в частині призначення ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції послався на те, що останній раніше не судимий, злочин вчинив вперше, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює, виявляє клінічні ознаки хвороби, однак його зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання.

На час постановлення вироку у даній справі та на даний час він є таким, що не має судимості згідно положень ст. 89 КК України.

Разом з тим, з матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, видно, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, засуджувався: 16.09.1983 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі; 09.04.1984 тим же районним судом за ст. ст. 17, 81 ч. 3, 43 КК України 1960 року на 4 років 6 місяців позбавлення волі; 05.07.1990 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Крім того, при призначенні покарання місцевий суд не в повній мірі врахував також те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, у стані алкогольного сп`яніння, не визнав свою вину у вчиненому злочині та не розкаявся, не відшкодував потерпілій шкоду від злочину, думку потерпілої про призначення суворого покарання.

З врахуванням цих обставин колегія суддів визнає обгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що призначене обвинуваченому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням є явно несправедливим внаслідок м`якості, оскільки таке покарання є недостатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд, у відповідності до положень ст. 414 КПК України, визнає за необхідне скасувати вирок в частині призначення покарання і постановити новий вирок, яким обвинуваченому ОСОБА_7 призначити реальне покарання у виді арешту на строк 6 місяців, яке буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 23.08.2019 щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з 12.11.2017

Судді: