КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 25.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу слідчого судді, та змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0006010 від 18.08.2019, на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.
Вивчивши апеляційну скаргу захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 та матеріали судового провадження, вважаю, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з таких підстав.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.
Відповідно до частини 3 ст. 392 КПК України, вапеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.
Як убачається із матеріалів судового провадження, 23.09.2019 захисники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0006010 від 18.08.2019, на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 25.09.2019 відмовлено в задоволенні клопотання захисників.
Частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.
В даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення слідчим суддею.
Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, то вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 відсутні.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України, суддя,
п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.
Копію ухвали невідкладно надіслати особам, які подали апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1