Справа № 543/381/19
№ пров.1-кп/544/137/2019
Номер рядка звіту 90
В И Р О К
іменем України

31 травня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17 обвинувальний акт із угодою про примирення в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000066 від 02.04.2019, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Прилук Верхнетоємського району Архангельської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта професійно-технічна, не заміжньої, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так, що в силу ст. 89 КК України раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , представника потерпілого СТОВ «Лукім`я» адвоката ОСОБА_6 , із боку захисту обвинуваченої ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , на початку березня 2019 року, точного часу та дати при цьому слідством не встановлено, перебувала на території свинотоварної ферми, яка розташована, за адресою: вул. Лесі Українки, 18, у с. Лукім`я Оржицького району Полтавської області, і який перебуває у власності СТОВ «Лукім`я». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу. ОСОБА_3 розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, впевнившись що за нею ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, на гужову повозку, на якій приїхала, підійшла до підсобного приміщення на території свинотоварної ферми, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та почала грузити на гужову повозку шифер, який знаходився на землі під підсобним приміщенням. Всього ОСОБА_3 викрала 12 листів шестихвильового шиферу, який перебуває у власності СТОВ «Лукім`я», які в подальшому завантажила на гужову повозку та вивезла, чим розпорядилася викраденим майном на власний розсуд та довела злочин до кінця.

У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_3 , СТОВ «Лукім`я» завдано матеріальних збитків на загальну суму 600 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Між представником потерпілого СТОВ «Лукім`я» адвокатом ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 12 квітня 2019 року була укладена угода про примирення.

Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана учиненням обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), відшкодована потерпілому СТОВ «Лукім`я» у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, у відповідності до ст. 65 КК України сторони узгодили, що покарання обвинуваченій повинно бути призначене у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становить 850 гривень.

Представник потерпілого СТОВ «Лукім`я» адвокат ОСОБА_6 просив також угоду затвердити та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що претензій до обвинуваченої не має, завдану шкоду обвинуваченою відшкодовано у повному обсязі

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Як передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кваліфікація органами досудового розслідування дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України відповідає змісту обвинувального акта.

Кримінальне правопорушення (злочин), учинене обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Суд також упевнився, що представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд уважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України, дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачена ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останньої наявні, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого СТОВ «Лукім`я» адвокатом ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Цивільний позов заявлено не було.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 04.04.2019 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: шифер шестихвильовий в кількості 12 штук, який належить на праві власності СТОВ «Лукім`я».

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки обвинуваченою повернуто майно, то у застосованні арешту потреба відпала, суд уважає за можливе скасувати арешт.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справ "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись статтями 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, с у д

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 12 квітня 2019 року в кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 02 квітня 2019 року, укладену між представником потерпілого СТОВ «Лукім`я» адвокатом ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Оржицького районного суду Полтавської області від 04.04.2019 на майно, для забезпечення шкоди завданої злочином, що належить на праві власності СТОВ «Лукім`я», а саме: шифер шестихвильовий в кількості 12 штук.

Речові докази по справі: 12 (дванадцять) листів шестихвильового шиферу, які передано на зберігання директору сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лукім`я» ОСОБА_7 - з набранням вироку законної сили, залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1