ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1-150/11 Номер провадження 11/814/13/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника засудженогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції справу за апеляцією засудженого ОСОБА_8 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 травня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Єлово Єловського району Пермської області Російської Федерації, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 квітня 2011 року у виді 6 місяців позбавлення волі та остаточно засуджений на 4 роки позбавлення волі.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 18 травня 2011 року близько 17 год. 30 хв., шляхом пошкодження дверей, проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав золотий перстень вартістю 2125, 50 грн. та гроші в сумі 100 грн., належні потерпілій ОСОБА_9 , а також 2300 грн. потерпілого ОСОБА_10 .

В апеляції засуджений просить зарахувати в строк відбування покарання час перебування під вартою у СІЗО № 4 м. Москва Російської Федерації з 1 липня 2013 року по 1 липня 2014 року, який пов`язаний із вирішенням питання про видачу його в Україну на вимогу Гадяцького районного суду Полтавської області для притягнення до відповідальності за вчинення злочину, за який він засуджений цим вироком.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляції, міркування прокурора, який покладався на розсуд суду при вирішенні долі апеляції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово засудженого, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з огляду на таке.

Винуватість засудженого у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч. 3 ст.185 КК України не оспорюються в апеляції.

Покарання засудженому призначене відповідно до вимог закону щодо загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, є необхідним та достатнім для його виправлення і є справедливим.

Доводи апеляції про необхідність зарахування в строк покарання строку тримання під вартою на території іноземної держави є слушними.

Відповідно до ст. 455 КПК України (в редакції 1960 року) час тримання особи під вартою на території іноземної держави, а також час її етапування зараховуються до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду.

З матеріалів справи вбачається і ніким не оспорюється, що ОСОБА_8 з 01 липня 2013 року по 01 липня 2014 року, а також з 08 по 10 грудня 2014 року тримався під вартою на території Російської Федерації у зв`язку із вирішенням питання про видачу його в Україну на вимогу Гадяцького районного суду Полтавської області для притягнення до відповідальності за вчинення злочину, за який він засуджений цим вироком.

Тому, місцевий суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі повинен був зарахувати час тримання ОСОБА_8 під вартою на території іноземної держави у строк покарання.

Крім того, місцевий суд залишив поза увагою таке.

Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII.
При цьому у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
ОСОБА_8 у цій справі обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 30 квітня 2019 року.
З огляду на наведені приписи закону, враховуючи, що застосування правил зарахування судом строку попереднього ув`язнення після набрання чинності Законом України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» є імперативною вимогою закону та не потребує звернення з відповідним клопотанням, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати засудженому в строк покарання строк попереднього ув`язнення: з 01 липня 2013 року по 01 липня 2014 року; з 08 по 10 грудня 2014 року, а також з 30 квітня 2019 по 01 серпня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, апеляція засудженого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 362, 365, 366, 377 та 455 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 24 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити.

На підставі ст.455 КПК України (в редакції 1960 року) та ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) зарахувати засудженому ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення: з 01 липня 2013 року по 01 липня 2014 року; з 08 по 10 грудня 2014 року, а також з 30 квітня 2019 по 01 серпня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4