Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
299/1656/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.
Надіслано судом: 26.06.2019. Зареєстровано: 27.06.2019. Забезпечено надання загального доступу: 01.07.2019.
Номер судового провадження: 1-кп/299/250/19
Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1656/19
У Х В А Л А

24.06.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , за наслідками розгляду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження № 00000194 від 25.02.2016 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, посилаючись на відсутність підстав закриття провадження та повернення обвинувального акту прокурору, а також визначення іншої підсудності. Також клопотав про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заявили клопотання про повернення обвинувального акту.

Заявлене клопотання мотивовано тим, що за встановленими фактичними обставинами кримінальних правопорушень в яких обвинувачується ОСОБА_4 , матеріальна шкода завдана юридичній особі Чорнотисівській сільській раді Виноградівського району.

Обвинувальний акт в супереч п.3 ч.2 ст.291 КПК України не містить даних щодо потерпілого від кримінальних правопорушень, тобто Чорнотисівської сільської ради. Натомість наводяться дані щодо законного представника.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,формулювання обвинувачення на які робиться посилання в обвинувальному акті, є суперечлевими по своїй логічно конструктивній побудові. Так, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд. Заволодіння чужим, майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим, становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь чи користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище. Його особливістю є те, що, на відміну від привласнення чи розтрати, предметом заволодіння чужим майном шляхом службового зловживання може бути і майно, яке безпосередньо не було ввірене винному чи не перебувало в його віданні. У зазначений спосіб винний може заволодівати майном, щодо якого в силу своєї посади він наділений правомочністю управління чи розпорядження майном через інших осіб. Тобто він має певні владні повноваження щодо впливу на осіб, яким це майно ввірено чи перебуває у їх віданні.

Обвинувальний акт не містить точної дати, часу вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), відсутнє посилання на час заволодіння товарно-матеріальними цінностями та момент отримання можливості розпоряджатися майном на власний розсуд (момент закінчення злочину).

Пунктом першим частини третьої статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Відповідно до п. 13 ч.1 ст. З КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.Формулювання обвинувачення, як правильно зазначив в ухвалі суд першої інстанції, повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення. Правильне відображення в обвинувальному акті формулювання обвинувачення має суттєве значення для реалізації прав обвинуваченого на захист та для дослідження судом обставин вчиненого кримінального правопорушення. Зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим і прокурором не дотримані. На практиці такий виклад обвинувачення обмежує обвинуваченого у передбаченому ч.З ст. 42 КПК України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод праві бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер обвинувачення проти нього; праві знати сутність підозри і обвинувачення; в подальшому істотно, а головне - штучно ускладнить можливості забезпечити судовий розгляд з додержанням прав і законних інтересів обвинуваченого, ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час до судового розслідування, а також час її проведення ;реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування (ст.109 КПК). До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування (п.2 ч.4 ст. 291 КПК). Заходами забезпечення кримінального провадження є: виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; тимчасовий доступ до речей і документів (п.п.1,5 ч.І ст.131 КПК). Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 27.03.2019 року (справа №299/630/16-к), щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000194 застосовано привід, клопотання слідчого задоволено. Окрім цього, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000194 виконувалась ухвала слідчого судді Виноградівського районного суду про тимчасовий доступ до речей та документів (речових доказів), які вилучені та постановою приєднані до матеріалів вказаного кримінального провадження. Також, слідчим здійснювався виклик ОСОБА_4 шляхом вручення повісток. Тобто, реєстр матеріалів досудового розслідування (доданий до обвинувального акту) не містить перерахованих заходів забезпечення кримінального провадження.

Обвинувальний акт містить положення щодо завдання внаслідок кримінальних правопорушень матеріальної шкоди на суму 20 637 гривень. При цьому, за резолютивною частиною висновку експерта №9719 судово економічної експертизи по кримінальному провадженню №0000194 розмір матеріальної шкоди, завданої Чорнотисівській сільській раді у зв"язку з нестачею, яку встановлено інвентаризацією, актом інвентаризації від 26.11.2015 року та акті №13-07-19/05 від 21.11.2017 року визначити не надається за можливе, у зв`язку з тим, що дане питання виходить за межі компетентності експерта. Тому, розмір матеріальної шкоди у кримінальному провадженні не встановлено.

Станом на 10.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 припинив свої повноваження як голова Чорнотисівської ради. Однак, враховуючи те, що злочини йому інкримінуються як службовій особі (голова сільської ради), то слід вивчити питання здійснення кримінального провадження щодо спеціальної категорії осіб. Глава 37 КПК України передбачає порядок кримінального провадження щодо окремої категорії осіб, у перелік яких входить сільський голова. Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 481 КПК України, письмове повідомлення про підозру здійснюється: 1) адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень. Дане питання окремо досліджувалось колегією суддів Закарпатського апеляційного суду у справі №299/3778/16-к, за аналогічними обставинами та викладене в ухвалі від 08.04.2019 року.

В обвинувальному акті не зазначено за яких обставин, в тому числі де та коли, вчинена кожна із дій, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , коли саме обвинувачений отримав можливість розпорядитися товарно-матеріальними цінностями, за яких обставин, в який час та в якому місці надавались незаконні вказівки бухгалтеру Чорнотисівської сільської ради, в якій формі (усній чи письмовій) надавались вказівки, в чому саме полягала сутність незаконних вказівок, в який час та місці проходив процес заволодіння майном, яка шкода внаслідок незаконних дій обвинуваченого була завдана Чорнотисівській сільській раді.

Прокурор щодо клопотання про повернення обвинувального акту заперечив, зазначивши, що доводи клопотання безпідставні. В тексті обвинувального акту чітко зазначено, що шкоду завдано Чорнотисівській сільраді та вказано її законного представника. Також зазначено дати вчинення злочинів. Щодо шкоди, визначеної у грошовому еквіваленті то зазначено вартість майна, яке неправомірно вибуло від сільради.

Щодо спеціального порядку пред`явлення підозри прокурор зауважив, що на момент пред`явлення підозри обвинувачений посади голови сільської ради не обіймав.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та подані до нього матеріали суд приходить до наступного.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься, згідно з п.10 ч.1 ст. 7 КПК України, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення: вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження: обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КІІК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.

Пунктом першим частини третьої статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Пунктами другим і десятим частини першої статті 56 цього Кодексу передбачено, що потерпілий має право знати сутність підозри та обвинувачення, право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110, ч.2 ст. 291 КПК України виклад всіх обставин, що підлягають доказуванню згідно зі ст. 91 КПК України, які їх вважають установленими слідчий, прокурор, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, мають міститися в обвинувальному акті.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь його тяжкості.

Правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону, але і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.

Правильне відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення мас суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, виражених у формулюванні обвинувачення, але і для реалізації прав обвинуваченого (на захист), потерпілого (знати сутність обвинувачення) та для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки в супереч п. 3 ч.2 ст.291 КПК України не містить даних щодо потерпілого від кримінальних правопорушень, тобто Чорнотисівської сільської ради. Натомість наводяться дані щодо законного представника. Згідно тексту обвинувального акту, кримінальними правопорушеннями, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , матеріальна шкода завдана юридичній особі Чорнотисівській сільській раді Виноградівського району. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст.56 КПК України).

Крім того безпідставно зазначено законним представником ОСОБА_6 , оскільки, виходячи з логіки прокурора, статус такого мав бути визначений як представника.

Зокрема, згідно ч.1 ст.59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.

Отже, зазначення в обвинувальному акті законного представника є абсолютно безпідставним.

Прокурором не зазначено потерпілим Чорнотисівську сільраду та безпідставно зазначено законного представника.

Крім цього, не зазначено за яких обставин, в тому числі де та коли, вчинена кожна із дій, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , коли саме обвинувачений отримав можливість розпорядитися товарно-матеріальними цінностями, за яких обставин, в який час та в якому місці надавались незаконні вказівки бухгалтеру Чорнотисівської сільської ради, в якій формі (усній чи письмовій) надавались вказівки, в чому саме полягала сутність незаконних вказівок, в який час та місці проходив процес заволодіння майном, яка шкода внаслідок незаконних дій обвинуваченого була завдана Чорнотисівській сільській раді.

Так, згідно розділу формулювання обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

ОСОБА_4 , працюючи на посаді сільського голови с. Чорнотисів, Виноградівського району, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, будучи посадовою особою місцевого самоврядування четвертої категорії восьмого рангу, відповідно до рішення № 210 тридцятої сесії шостого скликання Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району від 04.01.2013, будучи матеріально-відповідальною особою за збереження основних засобів і матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради, згідно розпорядження сільського голови №06 від 02.02.2012, в порушення вимог ст.ст. 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встав на шлях вчинення тяжкого злочину у сфері службової діяльності, всупереч інтересам служби, станом на 10.11.2015 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів товарно - матеріальними цінностями Чорнотисівської сільської ради на загальну суму 12987 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали в протиправному збагаченні, з метою незаконного обернення на свою користь товарно-матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради, 06.10.2015 уклав з приватним підприємцем ОСОБА_7 , договір №25 про придбання комп`ютерної техніки, згідно якого, продавець ОСОБА_7 зобов`язувався у 2015 році постачати замовникові - Чорнотисівській сільській раді в особі ОСОБА_4 товари - комп`ютерну техніку: монітор марки «LG» серії E2240S- PN за 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень та системний блок марки «AMD 4020», 3,2 Ghz/4G HDD/500Gb/6ch/Lan за 10 237 (десять тисяч двісті тридцять сім) гривень, а замовник ОСОБА_4 прийняти і оплатити такі товари.

На виконання вказаного договору, ОСОБА_4 маючи умисел обернути товарно-матеріальні цінності на свою користь, 06.10.2015 отримав від ПП ОСОБА_7 рахунок № 42 для оплати за товар, а саме: монітор марки «LG» серії E2240S-PN за 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень та системний блок марки «AMD 4020», 3,2 Ghz/4G HDD/500Gb/6ch/Lan за 10 237 (десять тисяч двісті тридцять сім) гривень. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи своїм службовим становищем, впевнивши головного бухгалтера Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_8 в законності своїх дій, надав вказівку останній здійснити оплату вказаного рахунку з коштів бюджету сільської ради.

В свою чергу головний бухгалтер Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_9 , на виконання вказівки Чорнотисівського сільського голови ОСОБА_4 , зареєструвала договір №25 від 06.10.2015 та рахунок №42 від 06.10.2015 в управлінні Державної казначейської служби України у Виноградівському районі, та в подальшому виготовила платіжне доручення №3 від 08.10.2015, на підставі якого проведено оплату за придбання комп`ютерної техніки, а саме: монітор марки «LG» серії E2240S-PN за 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень та системний блок марки «AMD 4020», 3,2 Ghz/4G HDD/500Gb/6ch/Lan за 10 237 (десять тисяч двісті тридцять сім) гривень із рахунку Чорнотисівської сільської ради.

В подальшому, з метою доведення свого умислу до кінця, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_9 оплачене платіжне доручення №6 від 08.10.2015 та на підставі вказаного платіжного доручення отримав від ПП ОСОБА_7 комп`ютерну техніку: монітор марки «LG» серії E2240S-PN за 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень та системний блок марки «AMD 4020», 3,2 Ghz/4G HDD/500Gb/6ch/Lan за 10 237 (десять тисяч двісті тридцять сім) гривень, що підтверджується накладною №12 від 06.10.2015, в якій зазначено, що ОСОБА_4 особисто прийняв товар та в якій проставив факсимільний підпис, кліше якого ним особисто виготовлено у ПП «АРСЕИ» 06.02.2015 та за який, згідно звіту Чорнотисівського сільського голови ОСОБА_4 №3 від 27.02.2015 на підставі квитанції до прибуткового ордеру від 06.02.2015 Чорнотисівської сільською радою оплачено 460 гривень, та відтиском гербової печатки Чорнотисівської сільської ради, яка зберігалася особисто у сільського голови.

Придбавши товарно-матеріальні цінності, ОСОБА_4 діючи умисно, маючи умисел заволодіти матеріальними цінностями сільської ради шляхом зловживання службовим становищем, надав вказівку головному бухгалтеру Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_8 поставити на облік основних засобів та матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради монітор марки «LG» серії E2240S-PN за 2750 гривень та системний блок марки «AMD 4020», 3,2 Ghz/4G HDD/500Gb/6ch/Lan за 10237 гривень.

На виконання даної вказівки., бухгалтер ОСОБА_9 у відповідності Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відобразила господарську операцію в оборотній відомості Чорнотисівької сільської ради на монітор марки «LG» серії E2240S-PN за 2750 гривень оформивши інвентарну картку №10480151 на системний блок марки «AMD 4020», 3,2 Ghz/4G HDD/5 00Gb/6ch/Lan за 10237 гривень, де вказала матеріально-відповідальну особу ОСОБА_4 .

В подальшому, комп`ютерна техніка до Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_4 не була доставлена.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Крім цього, ОСОБА_4 , працюючи на посаді сільського голови с. Чорнотисів, Виноградівського району, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, будучи посадовою особою місцевого самоврядування четвертої категорії восьмого рангу, відповідно до рішення №210 тридцятої сесії шостого скликання Чорнотисівської сільської ради Виноградівського району від 04.01.2013, будучи матеріально-відповідальною особою за збереження основних засобів і матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради, згідно розпорядження сільського голови №06 від 02.02.2012, в порушення вимог ст.ст. 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повторно встав на шлях вчинення тяжкого злочину у сфері службової діяльності, всупереч інтересам служби, станом на 10.11.2015 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів товарно - матеріальними цінностями Чорнотисівської сільської ради на суму загальну суму 7650 (сім тисяч шістсот п`ятдесят) гривень.

Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, які полягали в протиправному збагаченні, з метою незаконного обернення на свою користь товарно- матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради, 20.10.2015 уклав з приватним підприємцем ОСОБА_10 , договір №27 про закупівлю товарів, згідно якого продавець ОСОБА_10 зобов`язувався у 2015 році систематично постачати замовникові Чорнотисівській сільській раді в особі ОСОБА_4 товари - розширювальні баки, а замовник ОСОБА_4 прийняти і оплатити такі товари.

На виконання вказаного договору, ОСОБА_4 маючи умисел обернути товарно-матеріальні цінності на свою користь, 20.10.2015 отримав від ПП ОСОБА_10 рахунок № 28 для оплати за товар, а саме: бак розширювальний для води об`ємом 100 літрів за 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень) гривень та бак розширювальний для води об`ємом 50 літрів, за 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень) гривень. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи своїм службовим становищем, впевнивши головного бухгалтера Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_8 в законності своїх дій, надав вказівку останній здійснити оплату вказаного рахунку з коштів бюджету сільської ради.

В свою чергу головний бухгалтер Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_8 , на виконання вказівки Чорнотисівського сільського голови ОСОБА_4 , зареєструвала договір №27 від 20.10.2015 та рахунок №28 від 20.10.2015 в управлінні Державної казначейської служби України у Виноградівському районі, та в подальшому виготовила платіжне доручення №3 від 22.10.2015, на підставі якого проведено оплату за придбання товару, а саме: бак розширювальний для води об`ємом 100 літрів за 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень та бак розширювальний для води об`ємом 50 літрів, за 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень із рахунку Чорнотисівської сільської ради.

В подальшому, з метою доведення свого умислу до кінця, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 оплачене платіжне доручення №3 від 20.10.2015 та на підставі вказаного платіжного доручення отримав від ПП ОСОБА_10 товар: бак розширювальний для води об`ємом 100 літрів за 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень та бак розширювальний для води об`ємом 50 літрів, за 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень, що підтверджується накладною №28 від 20.10.2015, в якій зазначено, що ОСОБА_4 особисто прийняв товар та в якій проставив факсимільний підпис, кліше якого ним особисто виготовлено у ПП «АРСЕЙ» 06.02.2015 та за який, згідно звіту Чорнотисівського сільського голови ОСОБА_4 №3 від 27.02.2015 на підставі квитанції до прибуткового ордеру від 06.02.2015 Чорнотисівської сільською радою оплачено 460 гривень, та відтиском гербової печатки Чорнотисівської сільської ради, яка зберігалася особисто у сільського голови.

Придбавши товарно-матеріальні цінності, ОСОБА_4 діючи умисно, маючи умисел заволодіти матеріальними цінностями сільської ради шляхом зловживання службовим становищем, надав вказівку головному бухгалтеру Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_8 поставити на облік основних засобів та матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради розширювальні баки об`ємом 100 літрів та 50 літрів.

На виконання даної вказівки, бухгалтер ОСОБА_8 у відповідності Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відобразила господарську операцію в оборотній відомості Чорнотисівької сільської ради та оформила на розширювальний бак для води об`ємом 100 літрів інвентарний картку №10480149, де вказала матеріально-відповідальну особу ОСОБА_11 - директора Холмовецького дошкільного навчального закладу і на розширювальний бак для води об`ємом 50 літрів інвентарну картку № 10480148, де матеріально - відповідальною особою вказала директора Чорнотисівського дошкільного навчального закладу - Фірко вітлану Іванівну.

В подальшому, розширювальні баки об`ємом 100 та 50 літрів до юрнотисівського та Холмовецького дошкільних навчальних закладів сільським головою Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_4 не були доставлені.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, які полягали в протиправному збагаченні, з метою незаконного обернення на свою користь товарно-матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради, 21.10.2015 уклав з приватним підприємцем ОСОБА_10 , договір №32 про закупівлю товарів, згідно якого, продавець ОСОБА_10 зобов`язувався у 2015 році систематично постачати замовникові - Чорнотисівській сільській раді в особі ОСОБА_4 товари - конвектори електричні, а замовник ОСОБА_4 прийняти і оплатити такі товари.

На виконання вказаного договору, ОСОБА_4 маючи умисел обернути товарно-матеріальні цінності на свою користь, 21.10.2015 отримав від ПП ОСОБА_10 рахунок № 29 для оплати за товар, а саме: конвектор електричний за 2450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) гривень. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, зловживаючи своїм службовим становищем, впевнивши головного бухгалтера Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_9 в законності своїх дій, надав вказівку останній здійснити оплату вказаного рахунку з коштів бюджету сільської ради.

В свою чергу головний бухгалтер Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_9 , на виконання вказівки Чорнотисівського сільського голови ОСОБА_4 , зареєструвала договір №32 від 21.10.2015 та рахунок №29 від 20.10.2015 в управлінні Державної казначейської служби України у Виноградівському районі, та в подальшому виготовила платіжне доручення №5 від 22.10.2015, на підставі якого проведено оплату за придбання товару, а саме: конвектор електричний за 2450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) гривень із рахунку Чорнотисівської сільської ради.

В подальшому, з метою доведення свого умислу до кінця, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 оплачене платіжне доручення №5 від 22.10.2015 та на підставі вказаного платіжного доручення отримав від ПП ОСОБА_10 товар: конвектор електричний за 2450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) гривень, що підтверджується накладною №29 від 21.10.2015, в якій зазначено, що ОСОБА_4 особисто прийняв товар та в якій проставив факсимільний підпис, кліше якого ним особисто виготовлено у ПП «АРСЕЙ» 06.02.2015 та за який, згідно звіту Чорнотисівського сільського голови ОСОБА_4 №3 від 27.02.2015 на підставі квитанції до прибуткового ордеру від 06.02.2015 Чорнотисівської сільською радою оплачено 460 гривень, та відтиском гербової печатки Чорнотисівської сільської ради, яка зберігалася особисто у сільського голови.

Придбавши товарно-матеріальні цінності, ОСОБА_4 діючи умисно, маючи умисел заволодіти матеріальними цінностями сільської ради шляхом зловживання службовим становищем, надав вказівку головному бухгалтеру Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_8 поставити на облік основних засобів та матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради конвектор електричний.

На виконання даної вказівки., бухгалтер ОСОБА_8 у відповідності Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відобразила господарську операцію в оборотній відомості Чорнотисівької сільської ради та оформила на конвектор електричний інвентарний картку №10480153, де вказала матеріально-відповідальну особу ОСОБА_4 .

В подальшому, конвектор електричний до Чорнотисівської сільської ради сільським головою Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_4 не було доставлено.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК

України - заволодінни чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

Як наслідок, ОСОБА_4 будучи службовою особою органів місцевого самоврядування, шляхом зловживання своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, які полягали в протиправному збагаченні за рахунок бюджетних коштів, з метою незаконного обертання на свою користь товарно-матеріальних цінностей Чорнотисівської сільської ради, заволодів товарно - матеріальними цінностями Чорнотисівської сільської ради на загальну суму 20637 (двадцять тисяч шістсот тридцять сім гривень), що підтверджується висновком експерта №9719 від 22.12.2018.

У сукупності, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. З ст. 191 КК України.

Натомість у тесті формулювання декілька разів вжито вираз в подальшому, комп`ютерна техніка, баки, конвектор до Чорнотисівської сільської ради ОСОБА_4 не були доставлені (а.с.9, 10, 11), однак конкретної дати заволодіння майном по кожному епізоду обвинувачення не зазначено.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. В обвинувальному акті викладено формулювання обвинувачення та зазначення обставин обвинувачення є прерогативою прокурора. Однак, формулювання обвинувачення повинно містити дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначається у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою (п. 2 ч. З ст. 374 КПК України).З врахуванням того, що саме обставини, вказані в обвинувальному акті підлягають доведенню в ході судового провадження та визначають формулювання діяння, у вчиненні якого особа визнається винуватою чи невинуватою, то при відсутності в обвинувальному акті викладу необхідних обставин щодо події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого нівелюється ефективність судового провадження. Доцільності у очевидно частковому встановленні обставин кримінального правопорушення під час судового розгляду та перевірки їх доказами немає.

Відсутність в обвинувальному акті чіткого, підтвердженого доказами, викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, тобто всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, залишає відкритим питання про те, чи досліджені і відкинуті органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) всі інші можливі версії вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі і висунута стороною захисту, тобто, чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Така невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України обмежує право сторони захисту обстоювати свої законні інтереси, стороні обвинувачення - можливість доводити обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті, і спростовувати версію сторони захисту, позбавила суд можливості дати оцінку обставинам, на які вказував обвинувачений, оскільки в такому разі він був би змушений вийти за межі обвинувачення, окреслені в обвинувальному акті.

Однак доводи захисника про те, що що станом на 10.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 припинив свої повноваження як голова Чорнотисівської ради. Однак, враховуючи те, що злочини йому інкримінуються як службовій особі (голова сільської ради), то слід детальніше вивчити питання здійснення кримінального провадження щодо спеціальної категорії осіб. Глава 37 КПК України передбачає порядок кримінального провадження щодо окремої категорії осіб, у перелік яких входить сільський голова. Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 481 КПК України, письмове повідомлення про підозру здійснюється: 1) адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень. Дане питання окремо досліджувалось колегією суддів Закарпатського апеляційного суду у справі №299/3778/16-к, за аналогічними обставинами та викладене в ухвалі від 08.04.2019 року.

Однак у даному випадку підозра виносилася ОСОБА_4 коли він не обіймав посаду голови сільської ради. За вказаних обставин, твердження захисника в цій частині є безпідставними.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Щодо клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, то таке клопотання розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання (ч.1 ст.186 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч.ч.1,2 ст.194 КПК).

Як прокурором зазначено в клопотанні 29.03.2019 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області, у межах кримінального провадження №0000194, прийнято рішення про застосовано запобіжного західу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням процесуальних обов`язків (ч.5 ст.194 КПК), строком на 50 днів.

Узагальненнями судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року встановлено: (п.7) КПК не передбачає можливості звернення із окремим клопотанням про продовження строків виконання обов`язків, а тому за необхідності продовження цього строку звернення до слідчого судді оформляються клопотанням про продовження строків дії запобіжного заходу.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч.ч.5,6 ст.9 КПК).

Клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходумає право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п 'ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.І ст. 199 КПК).

За ч.1 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч.ч.1,2 ст.113 КПК). При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи (ч.ч.3,5,7 ст. 115 КПК).

Таким чином, строк дії ухвали слідчого судді від 29.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання закінчився 20.05.2019 року. Отже, останнім робочим днем звернення до слідчого судді з клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу було 16.05.2019 року (у розумінні ст.199 КПК). Сторона обвинувачення мала можливість звернутися з клопотанням про продовження застосування обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України у встановлені КПК строки. Однак цього зроблено не було.

Під час розгляду клопотання прокурором жодних ризиків не доведено.

Відтак, з урахуванням принципу змагальності, клопотання задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги, що вказаний обвинувальний акт складений з грубим порушенням норм процесуального Закону, не відповідає вимогам КПК України, відтак зазначений підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191 та ч.3 ст.191 КК України у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України повернути прокурору.

У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...