Справа № 991/2291/19
Провадження1-кс/991/2854/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши скаргу Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання правників «Маємо Право!» на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
02.12.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання правників «Маємо Право!» підписана головою її правління ОСОБА_2 .
Заявник стверджує, що 27.11.2019 Національним антикорупційним бюро України була отримана їх заява про кримінальне правопорушення.
У заяві викладені обставини, які стали відомі їм із журналістського розслідування «Bihus.Info» за фактом видання Президентом України ОСОБА_3 розпорядження від 26.06.2019 про надання керівнику Офісу Президента України Андрію Богдану державної охорони.
Такі дії, за твердженням заявника, суперечать положенням Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб».
З огляду на те, що на утримання Управління державної охорони України з державного бюджету України виділяються багатомільйонні кошти, у таких діях вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.
В діях же Президента України ОСОБА_4 , пов`язаних із виданням такого розпорядження вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
Проте всупереч положенням ст. 214 КПК України, Національне антикорупційне бюро України не повідомило його про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою.
Враховуючи викладене заявник просить зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України негайно внести викладені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. ст. 191, 364 КК України відповідно до строків та вимог КПК України із наданням відповідного витягу.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 02.12.2019 для розгляду скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Виходячи із змісту ст. 304 КПК України при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді належить встановити чи: 1) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню, що визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України; 2) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України; 3) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу; 4) підлягає скарга розгляду у Вищому антикорупційному суді

1) Із змісту скарги вбачається, що Громадською організацією «Всеукраїнське об`єднання правників «Маємо право!» оскаржується бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже слідчий суддя дійшов висновку, що бездіяльність, яка оскаржується Громадською організацією «Всеукраїнське об`єднання правників «Маємо право!» підлягає оскарженню на досудовому провадженні.

2) За положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Отже вказаний у вищеназваній статті процесуальний строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії чи допущення бездіяльності. При оскарженні дії чи бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань наступає після спливу 24 годин після подання заяви про кримінальне правопорушення.
Із матеріалів доданих до скарги вбачається, що заява про кримінальне правопорушення була отримана Національним антикорупційним бюро України 27.11.2019 о 12:47.
Скарга на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, згідно із відомостями веб-сайту Укрпошти за пошуком поштових відправлень надіслана на адресу суду 28.11.2019 о 17:58.
Отже скарга відповідає вимогам щодо строку, який визначено у ч. 1 ст. 304 КПК України.

3) Правом на оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України наділений заявник.
До матеріалів скарги додано заяву Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання правників «Маємо право!» про кримінальне правопорушення за вих. № 103-зз від 25.11.2019, підписана головою її правління ОСОБА_2 .
Отже скарга була подана особою, що має право подавати скаргу.

4) Вирішуючи питання про те, чи підлягає скарга розгляду у Вищому антикорупційному суді слідчий суддя виходить із такого.
Згідно з ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України (злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 КК України), статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Так дійсно злочини, передбачені ст. ст. 191, 364 КК України, згідно із приміткою до ст. 45 КК України відносяться до корупційних злочинів.
Поряд із цим скарга не відповідає жодній із умов, визначеній у пп. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Так однією із таких умов, відповідно до п. 1 ч.5 ст. 216 КПК України є вчинення злочину Президентом України, повноваження якого припинено. Тобто, діючий Президент України не відноситься до суб`єктів, визначених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, а тому розгляд кримінальних проваджень щодо нього не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
До того ж, у статті 105 Конституції України закріплено, що Президент України користується правом недоторканності на час виконання повноважень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10.12.2013 у справі № 1-17/2003 на час виконання повноважень Президент України не несе кримінальної відповідальності та проти нього не може бути порушена кримінальна справа.

Ані зі змісту скарги, ані зі змісту заяви про кримінальне правопорушення неможливо встановити щодо яких осіб, окрім Президента України, слід внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 191 КК України, що унеможливлює встановлення слідчим суддею чи відповідає скарга вимогам п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, та відповідно чи підлягає скарга у цій частині розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Пункт 2 ч. 5 ст. 216 КПК України містить наступний критерій, за яким визначається підсудність справ Вищому антикорупційному суду: розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину, за умови що злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.
Проте ні у заяві про кримінальне правопорушення, ні у скарзі ці відомості не зазначені.
Умова, що міститься у п. 3 ч. 1 ст. 216 КПК України, відноситься до злочинів, передбачених статтями 369 та ч. 1 ст. 369-2 КК України, а тому скарга не відповідає і цій умові.
Враховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для розгляду цієї скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повертається якщо не підлягає розгляду у цьому суді.
За наведених вище підстав, скаргу скаргу Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання правників «Маємо Право!» на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення належить повернути.
Керуючись ст. ст. 304, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання правників «Маємо Право!» на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1