Справа №485/1192/19
Провадження № 1-в/485/93/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рубівка Компаніївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про умовно-дострокове звільнення засудженого
встановив:
05 серпня 2019 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на наявність захворювань.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Представник установи виконання покарань пояснив, що засуджений на даний час свого виправлення не довів.
Прокурор рахував клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
ОСОБА_5 з 03 липня 2018 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2017 року за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув"язнення з 08 серпня 216 року по 20 березня 2018 року, виходячи з положень ч.5 ст.72 КК України в ред. Закону України №838-УІІІ від 26.11.2015 року, відповідно до якої одному дню попереднього ув"язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 03 вересня 2019 року, складає 4 роки 07 місяців 08 днів, що є більше, ніж 2/3 строку покарання.
За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 03 липня 2018 року засуджений зарекомендував себе з посереднього боку. На виробництві установи не працевлаштований за станом здоров"я. Заохочень не має. До виконання разових доручень та законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності. Участі у програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта" не приймає, проявляє байдужість. 07 вересня 2018 року допустив злісне порушення режиму утримання, за що отримав стягнення у виді догани за зберігання зарядного пристрою до мобільного телефону, яке хоча й погашене у встановленому законом порядку, однак свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.
З матеріалів особової справи не вбачається, що за час відбування покарання поведінка засудженого є сумлінною, він виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки.
Крім того, на засіданні комісії 27 грудня 2018 року розглядалося питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , в якому було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на характер вчиненого засудженим злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, допущення злісного порушення режиму утримання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому його клопотання є передчасним й задоволенню не підлягає.
Наявність у засудженого захворювань не є підставою для застосування до нього ст.81 КК України.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Новопсковського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2017 року за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя