Справа № 357/2451/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:
у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.12.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Згідно зміненого в суді в кінцевій редакції обвинувачення, у порядку ст. 338 КПК України, а саме відповідно до обвинувального акту складеного 24.06.2019 прокурором у провадженні прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та погодженого заступником керівника Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , судом встановлено, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення обвинувачується у вчиненні нового злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення за наступних обставин.

Так, положеннями статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, та у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону 21.01.2019 приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля буднику № 3-А, по вул. Княгині Ольги в м. Біла Церква, Київської області, а саме неподалік від вхідних дверей до під`їзду № 1, на землі незаконно придбав - знайшов пакет білого кольору із логотипом «АТБ», в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Маючи в минулому досвід вживання психотропних речовин в тому числі й амфетаміну ОСОБА_3 переконався, що знайдена ним речовина є психотропною речовиною амфітаміном, залишив знайдену речовину незаконно, повторно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

В той же день, в подальшому працівниками Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області о 19 годині 40 хвилин, на східцевому майданчику в під`їзді №1, будинку № 3-А по вулиці Княгині Ольги в місті Біла Церква, Київської області поліції у ОСОБА_3 вилучено поліетиленовий пакет білого кольору з нанесеним логотипом «АТБ», в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_3 повторно, незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Маса амфетаміну у вилученій в ОСОБА_3 речовині, яку останній повторно незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту становить 5, 991 г, що згідно Таблиці 2 вказаного переліку становить великі розміри.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчиненому повторно та у великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що 21.01.2019 приблизно о 19 годині 20 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля буднику № 3-Аа, по вул. Княгині Ольги в м. Біла Церква, неподалік від вхідних дверей до під`їзду № 1, на землі знайшов пакет білого кольору із надписом «АТБ», в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина амфетамін, яку зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, яку в подальшому в то же день через 10 хвилин було виявлено та вилучено працівниками поліції в під`їзді вищевказаного будинку на першому поверсі. В скоєному розкаюється, просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене повторно та у великих розмірах.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, вчинив новий злочин в період відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, офіційно не працевлаштований та суспільно корисною працею не займається, законного джерела заробітку не має, розлучений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про слабкі соціальні зв`язки, перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю та під профілактичним наглядом з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2018, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Таким чином, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у межах встановлених у санкції частини 2 статті 309 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення вказаного злочину, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв зазначені злочини до повного відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2018, згідно з яким ОСОБА_3 визнаний винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначене покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Таким чином ОСОБА_3 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 ч.1 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбите їм покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2018 та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили доручити Білоцерківському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме спеціальний пакет № 0018452, в середині якого знаходиться пластмасова коробка з двома прозорими пакетами, в середині яких знаходиться залишки речовини рожевого кольору, дві ложки із залишками від речовини рожевого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1