Справа № 467/1167/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розгладяться

Засуджений звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області із клопотанням, яким просив зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 09 вересня 2015 року по 21 червня 2016 року у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зокрема, урахувавши постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17.

Зокрема, своє звернення умотивував тим, що 21 червня 2016 року прибув із слідчого ізолятора до Арбузинської ВК № 83.

Позиція учасників судового провадження

Сам засуджений у судове засідання не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується його розпискою, наявною у матеріалах провадження.

Прокурор та представник Арбузинської ВК № 83 в судове засідання також не прибули, причин своєї неявки не вказали, хоча належно були повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання засудженого.

Та з огляду на положення абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України суд не вбачав об`єктивних перешкод для розгляду порушеного перед ним питання по суті за відсутності учасників судового провадження, оскільки останні про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належно, у той час, як їх явка судом обов`язковою не визнавалась.

Установлені фактичні обставини

Тому, суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши обґрунтованість внесеного на його розгляд клопотання, прийшов до наступного.

Зокрема, суд установив, що ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2015 року строк випробування ОСОБА_3 скасовано та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2014 року у виді 3 років позбавлення волі.

Між тим, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2015 року ОСОБА_3 тимчасово залишено у слідчому ізоляторі на час судового розгляду кримінального провадження, порушеного відносно нього за ч.2 ст. 309 КК України.

ВирокомЛенінського районного суду м. Миколаєва від 22 жовтня 2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва, а ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді 4 х років позбавлення волі.

При цьому, строк відбування покарання ухвалено рахувати з 09 вересня 2015 року, тобто з моменту затримання.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2015 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до 3 х років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2014 року та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2014 року і остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Цей вирок ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2015 року було залишено без змін.

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2015 року ОСОБА_3 тимчасово залишено у слідчому ізоляторі м. Миколаєва на час розгляду кримінального провадження, порушеного за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Вирок у цьому провадженні ухвалено Ленінським районним судом м. Миколаєва 04 січня 2016 року, на підставі ч.1, 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

При цьому, строк відбування покарання ухвалено рахувати від 09 вересня 2015 року ( з моменту затримання) по 04 січня 2016 року ( по день ухвалення вироку) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 червня 2016 року цей вирок було скасовано, а ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі та за ч.3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення полі.

На підставі ч.1,4 ст. 70, 71 КК України ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді шести років позбавлення волі.

При цьому, строк попереднього ув`язнення з 03 грудня 2015 року ( з моменту постановлення ухвали про залишення у слідчому ізоляторі) і до 15 червня 2016 року ( включно) зараховано у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення ( ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення»).

У свою чергу, підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, що прямо визначено ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Тобто, виходячи із системного аналізу вказаних правових норм, можна зробити висновок, що попереднє ув`язнення починається з моменту затримання особи і закінчується моментом набрання вироком законної сили.
Та у цьому випадку, суд установив, що заходи попереднього увязнення застосовувались до ОСОБА_3 у період з 09 вересня 2015 року ( з моменту затримання) і до 15 червня 2016 року, тобто до моменту, коли Апеляційним судом Миколаївської області скасовано вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 січня 2016 року.

І цей період повністю зарахований у строк відбування ним покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що й відображено в ухвалі Апеляційного суду Миколаївської області.

Отже, питання, що порушується засудженим у даному зверненні, вже вирішене судами, а саме : строк його попереднього ув`язнення повністю зараховано у строк відбування покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, слід наголосити, що період слідування з установи попереднього ув`язнення до установи вібування покарання, виходячи із змісту ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», не є попереднім ув`язненням і, відповідно, не може бути зарахований у строк відбування покарання.

А тому суд відхиляє доводи засудженого про зарахування йому періоду до 21 червня 2016 року, оскільки період з 15 червня 2016 року по 21 червня 2016 року є періодом, який виходить за межі попереднього ув`язнення, що визначений законом.

Будь яких інших даних, що стосуються періоду попереднього ув`язнення ОСОБА_3 матеріали справи не містять, а тому суд не убачає правових підстав для задоволення його клопотання.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 376, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ч.5 ст. 72 КК України за період з 09 вересня 2015 року по 21 червня 2016 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1