ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/5025/18 Номер провадження 11-кп/814/714/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві кримінальне провадження №0002361 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2019 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми, не одруженого, монтажника-складальника металопластикових конструкцій ПП «Магнат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, остання судимість 28.01.2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки і 3 місяці позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня його затримання, а саме з 29.01.2019 та на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання зараховано строк тримання під вартою з 29.01.2019 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та цивільного позову у кримінальному провадженні.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 858 грн. витрат за проведення судової екпертизи.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_8 19.07.2018 року близько 12 годин 00 хвилин, перебуваючи неподалік буд. 17 по вул. Троїцька в м. Суми, побачив на громадянці ОСОБА_9 золотий ланцюжок, в цей час у нього виник умисел на заволодіння майном потерпілої. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, відкрито, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок заподіяння матеріальної шкоди потерпілій, ОСОБА_8 , наблизився до потерпілої, шляхом ривка зірвав золотий ланцюжок, вартістю 5911 грн. 90 коп. З місця вчинення злочину ОСОБА_8 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок змінити в частині призначеного йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України, а при призначенні покарання застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки перебуваючи на волі він зможе піклуватись про свою малолітню дитину, заробляти гроші на відшкодування потерпілій матеріальної шкоди та судових витрат. Вважає призначене покарання несправедливим через його суворість, так суд першої інстанції не врахував його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який просив залишити вирок суду без змін та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

Згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як передбачено ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Щодо доводів апелянта про незастосування судом першої інстанції положень ст.69 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
При цьому, відповідно до п.8 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин,

що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості

вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Отже, обов`язковими умовами для правомірного застосування ст. 69 КК України законодавець передбачив наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості злочину та особу винного в їх сукупності та єдності. Якщо судом встановлені тільки обставини, що пом`якшують покарання, хоча і такі, що істотно знижують ступінь тяжкості злочину, але разом з тим у справі відсутні дані, які позитивно характеризують особу винного, застосування ст. 69 КК України недопустимо, як і неможливо її застосування при наявності лише даних, що позитивно характеризують особу винного, але відсутні обставини, що пом`якшують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який вину в інкримінованому злочині визнав, щиро розкаявся, негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово судимий, вчинив злочин, маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість, на обліку в психдиспансері не перебуває, але перебуває на диспансерному обліку в наркодиспансері з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, колегія суддів вважає, що місцевий суд належним чином обґрунтувавши своє рішення, дійшов правильного висновку про призначення обвинуваченому покарання, яке пов`язане із позбавлення волі без застосування положень ст.69 КК України.

Тому колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення йому покарання без застосування норми ст. 69 КК України, оскільки в оскаржуваному вироку суд першої інстанції врахував всі обставини, на які посилається апелянт, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4