Ухвала

14 березня 2019 року

м. Київ
справа № 159/2244/17

провадження № 51-985ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаного судового рішення щодо нього у касаційному порядку.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Статтею 438 цього Кодексу встановлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконними, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.
Так, засудженим не сформульована вимога до суду касаційної інстанції, яка повинна узгоджуватись з положеннями ст. 436 КПК України, а саме: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 вказує про те, що у вироку не наведено безспірних доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, що з урахуванням вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Також, у поданій касаційній скарзі не зазначено, у чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення, відсутнє обґрунтування необхідності його скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412 414 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПКУкраїни);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПКУкраїни);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПКУкраїни).

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПКУкраїни, що є підставою для їх зміни чи скасування та належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як вбачається з матеріалів провадження вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року був оскаржений в суді апеляційної інстанції, однак засуджений у касаційній скарзі не вказує щодо долі ухвали апеляційного суду, що не узгоджується з положенням ст. 436 вказаного Кодексу, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Також усупереч вимогам ч. 5 ст. 427 вказаного Кодексу до скарги не додана копія ухвали апеляційного суду.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2018 року щодо нього залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3