У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4
представника Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 08.06.2016 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.332 КК України на 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:
Інспектор Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції звернувся в суд з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.06.2016 року за ч.3 ст.332 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки.
Подання вмотивоване тим, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на обліку в Ужгородському міськрайонному відділі пробації обов`язки, покладені на нього вироком Перечинського районного суду від 08.06.2016 року виконував задовільно, проте тричі в 2016 році притягався до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення . Оскільки ОСОБА_4 під час іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності , що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення , інспектор просить суд скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Перечинського районного суду від 08.06.2016 року .
В судовому засіданні представник Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції підтримала подання в повному обсязі з підстав викладених у ньому та просила його задовольнити з мотивів, викладених у ньому. Надала пояснення аналогічні викладеним у поданні.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання. Вказав, що вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не свідчить про його систематичність, а також не свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення. Просив врахувати те, що ОСОБА_4 заробляє тим, що працює водієм « таксі».
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання. Просить суд надати йому шанс на виправлення.
Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення представника Ужгородського МРВ зпитань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції, засудженого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Із наданих до суду матеріалів подання вбачається, що 08.06.2016 року вироком Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.332 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки.
Засуджений ОСОБА_4 покладені на нього вироком Перечинського районного суду від 08.06.2016 року виконував задовільно. Згідно даних Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 тричі притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 121 КУпАП.
Водночас, притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не свідчить про те, що засуджений систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням Кримінальний кодекс пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі: 1) розяснення засудженому порядку виконання обовязків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обовязки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку); 2) застосування до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) протягом призначеного судом іспитового строку.
Невиконанням обов`язків вважається також - коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.
Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Предстаником органу пробації і доданими до подання матеріалами не підтверджено, що ОСОБА_4 скоїв дії, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні не встановлено порушення обставин, які свідчать про умисне небажання засудженого ОСОБА_4 стати на шлях виправлення.
При оцінці викладених обставин, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
За таких обставин, беручи до уваги вказане вище, вивчивши матеріали особової справи № 149/75/2016 року, з урахуванням особи засудженого ОСОБА_4 , який за час іспитового строку нового злочину не вчинив, покладені на нього обов`язки виконує, на реєстрацію в органи пробації з`являється вчасно, вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що подання Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного 08.06.2016 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.332 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, з випробувальним терміном 3 роки є необґрунтованим, а тому підстав для задоволення подання немає.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 ч. 1 КК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання інспектора Ужгородського МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 08.06.2016 року Перечинським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.332 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки і направленя для відбування призначеного судом покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1