Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/59/19

Номер провадження: 1-кс/511/84/19

23.01.2019 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за №0000029 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 11.01.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
23.01.2019 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в рамкам кримінального провадження №0000029 від. 11.01.2019 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що 02 грудня 2018 року у вечірній час ОСОБА_6 знаходився в гостях у ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої.
Наступного дня, 03.12.2018 року в обідній час, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вийшовши з будинку ОСОБА_7 з метою крадіжки чужого майна пішов вздовж вулиці Лиманна смт. Лиманське Роздільнянского району.
Знаходячись біля огородженого домоволодіння по АДРЕСА_3 ОСОБА_6 через паркан побачив біля сараю велосипед, в результаті чого у нього виник злочинний умисел направлений на викрадення цього велосипеду.
З цією метою, ОСОБА_6 03.12.2018 в обідній час через хвіртку проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , де переконавшись у відсутності господаря та сторонніх осіб таємно, з корисливих мотивів скоїв крадіжку спортивного велосипеду чорного кольору, б/в вартістю 1500 гривень.
Після скоєння крадіжки ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_8 на суму 1500 гривень.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтував тим, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а тому є достатні підстави застосувати до підозрюваного саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на свободі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення від покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілого.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечували проти обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поясняючи вказане тим, що він має постійне місце реєстрації та переховуватись від органів досудового розслідування не збирається, є особою, яка вважається не судимою, велосипед дійсно взяв, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому просили обрати цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики зазначені слідчим сформульовані загально та жодним доказом не підтверджені.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено та з матеріалів подання вбачається, що 11.01.2019 року до Роздільнянського ВП, надійшла заява від ОСОБА_8 проживаючого в АДРЕСА_4 , проте, що не відома особа на початку грудня 2018 року шляхом перемазання через огорожу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 таємно скоїла крадіжку майна належного заявнику а саме: спортивного велосипеду темного кольору, котрий знаходився на дворовій території вищезазначеного домоволодіння, спричинивши збиток заявнику на суму 2500гр.
Відомості по даному факту 11.01.2019 року внесено до ЄРДР за № 0000029 за попередньою правовою кваліфікацією ч.3 ст.185 КК України.
21.01.2019 року ОСОБА_6 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , відносно якого 03.11.2017 року до Роздільнянського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України (справа знаходиться на розгляді суду), 16.08.2018 року до Роздільнянського районного суду направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.185 КК України (справа знаходиться на розгляді суду) та 11.01.2019 року до Роздільнянського районного суду направлено обвинувальний акт за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України (справа знаходиться на розгляді суду) належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив інший злочин за наступних обставин.
Крім того, обґрунтована підозра, щодо ОСОБА_6 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_8 про вчинення злочину; допитом свідка ОСОБА_9 , котрий в ранковий час виявив відсутність велосипеду за місцем мешкання ОСОБА_8 , у подальшому йому мешканкою смт. Лиманське ОСОБА_7 , було повідомлено що на велосипеді бачили мешканця смт. Лиманське ОСОБА_6 ; допитом свідка ОСОБА_7 , котрій стало відомо про факт крадіжки велосипеду у гр. ОСОБА_8 , та у подальшому нею було знайдено викрадений велосипед та повернуто власнику; протоколом огляду; протоколом впізнання велосипеду потерпілим ОСОБА_10 ; протоколом впізнання велосипеду свідком ОСОБА_7 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
На думку органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Зазначені слідчим обставини, що дають підстави слідчому судді для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 є: - наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілого, чи свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку органу досудового розслідування застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 , міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту, не є недоцільним, оскільки зазначена особа підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, повторно, що свідчить про те, що особа може ухилятися відповідальності за вчинення ним злочину, та вчинити інший злочин, приховувати знаряддя злочину, що фактично може ускладнювати проведення досудового розслідування у розумні строки, які передбачені чинним КПК України.
Міра запобіжного заходу у вигляді застави, також не є дієвим заходом в даному випадку, оскільки вказаний підозрюваний постійного місця роботи не має, ніде не працює, постійного заробітку немає.
Крім того, як на підставу задоволення вказаного клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим та прокурором вказується на наявність на розгляді Роздільнянського районного суду трьох кримінальних проваджень відносно ОСОБА_6 .
При розгляді клопотання слідчого суд враховує, що частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).
При вказаних обставинах, вважаю, що прокурором та слідчим доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя зазначає, що доказів того, що по вказаному кримінальному провадженню підозрюваний порушував будь-які обов`язки, не з`являвся на виклики без поважних причин або впливав на свідків чи потерпілого, суду не надано.
Наявність інших кримінальних проваджень в провадженні суду без сукупності інших об`єктивних обставин не може слугувати єдиною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, тим більше, що по вказаних трьом кримінальним провадження ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочинів, будучи неповнолітнім
Слідчий суддя вважає, що ні слідчим, ні прокурором під час розгляду клопотання не надано доказів, які були б достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаним в клопотанні ризикам.
Так, ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, має постійне місце реєстрації та проживання на території Роздільнянського району, останній перебуває на стаціонарному лікуванні з 28.04.2017 року по теперішній час з діагнозом легкої розумової відсталості з емоційно вольовою нестійкістю. Крім того, слідчий суддя враховує, що ні прокурором, ні слідчим наявність достатніх ризиків для призначення самого суворого запобіжного заходу не доведено, вказані ризики тільки перелічені без підтвердження відповідними доказами; що дає підстави для можливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів достатні для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.
Таким чином, враховуючи все вищезазначене, приймаючи до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним в задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_6 відмовити, та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для запобігання вказаним ризикам.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за №0000029 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 11.01.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування починаючи з 23.01.2019 року по 21.03.2019 року (включно) та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Контроль за виконанням цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 а саме: до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.
Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_6 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.
Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 23.01.2019 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1