ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 540/449/18 Номер провадження 11-кп/814/308/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника ДУ « Машівська ВК ( №9) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 11.09.2018 року
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 - відмовлено.
Не погодившись з ухвалою місцевого суду засудженим подано апеляційну скаргу, у якій останній прохає ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , оскільки він став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , представника ДУ « Машівська ВК (№9) ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги згідно її меж, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК ( 2341-14 );

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно -дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно- трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджено вироком Івано-Франківського міського суду від 03.03.2017 року за ч.3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 28.11.2015 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як, вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 28 листопада 2015 року, кінцевий строк 27 травня 2022 року.
Установою виконання покарань засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно - за період відбування покарання в місцях позбавлення волі стягнень не мав, має одне заохочення 20.03.2018 р. за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також працевлаштований на власному виробництві робітником овочесховища, дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується, виконує законні вимоги персоналу установи, бережно ставиться до робочого обладнання та інвентарю, дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці, виконує роботи з самообслуговування, приймає участь у виховних заходах, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, вину у вчиненому визнає, вирок суду вважає справедливим, виконавчі листи до установи не надходили.
Дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що підставою для умовно-дострокового звільнення є не тільки сумлінне ставлення до праці, але й сумлінна поведінка протягом всього строку відбування покарання, а засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання за вчинення тяжкого необережного злочину, вчиненого в стані алкогольного сп`яніння з 28.11.2015 року, має тільки одне заохочення, працює та водночас заходів щодо відшкодування завданої ним шкоди потерпілим за вироком суду не здійснює, має на данний час виконавчі листи на суму 794 104, 00 гривень, з яких відшкодовано незначну частину, а саме 2340,00 гривень, а тому колегія суддів вважає що засуджений не довів своє виправлення.
Враховуючи поведінку засудженого та його ставлення до праці, колегія суддів вважає що ОСОБА_7 тільки став на шлях виправлення, а відтак подання є передчасним та задоволенню не підлягає, що вірно було встановлено судом першої інстанції.
З врахуванням викладеного, колегія судів вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 11.09.2018 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4