Провадження №1-кп/359/651/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
18 грудня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та їх захисника адвоката ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 ,

за наслідками проведення підготовчого судового засідання у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0002228, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Грузії,

щодо вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

розглянувши заявлені клопотання, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по обвинуваченню їх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду та просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.
Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_7 вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим просив відмовити, зважаючи, що можливо змінити запобіжний захід обвинуваченим на інший більш м`який.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 підтримали думку свого захисника.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Інших клопотань сторонами в підготовчому провадженні не заявлялось.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.
В підготовчому судовому засіданні, суд, в порядку ст.ст. 314, 315 КПК України, має право, серед іншого, вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, та питання пов`язані з підготовкою такого провадження до судового розгляду. Серед таких питань є і можливість продовження дії запобіжних заходів або їх зміна.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.
Додатково, суд враховує, що запобіжний захід не є мірою покарання, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення і покарання за нього, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, оскільки нормами КПК та відповідно практикою застосування Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це не визнається.
Так, 26.10.2018 року ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 23.12.2018 року включно.
Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, наявність/відсутність судимостей.

Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею та судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваним, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, вони можуть переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні їм й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися, під впливом тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , останні можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. У обвинувачуваних ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, розлучені, не працевлаштовані.
Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню ними явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ними здійснення злочинів.
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинувачених, характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинувачених від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Тому суд дійшов до переконання, що обвинувачуваним ОСОБА_9 та ОСОБА_6 належить продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, а тому відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, необхідно встановити обвинуваченим заставу в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 00 коп. з покладенням відповідних обов`язків.

Зважаючи на те, що інших клопотань в підготовчому судовому засіданні не заявлено, а підстав, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено, є всі підстави для призначення судового розгляду в кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 178, 181, 314-316, 350, 369, 370-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Закінчити підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Судовий розгляд здійснювати за участю прокурорів групи прокурорів, обвинувачених, їх захисника та потерпілого.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжних заходів відносно обвинувачених задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - на 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 24.00 год. 15.02.2019 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 00 коп.
Сума застави протягом дії ухвали може бути внесена у національній грошовій одиниці як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; р/р №8661; МФО 820172; Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).
В разі внесення застави, покласти на обвинувачених наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - прокурора або слідчого судді (суду), із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу слідчого судді (суду) чи прокурора, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України та не залишати його до завершення судового розгляду; повідомляти прокурора чи суд про необхідність зміни свого місця проживання.
У разі внесення застави обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.
Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Бориспільської місцевої прокуратури та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається затриманому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити для обвинувачених терміном в 60 діб з моменту внесення застави та звільнення з місць позбавлення волі.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 20.12.2018 року.

Суддя: ОСОБА_1