Провадження № 1-кс/760/1370/19
Справа №760/1221/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого відділення Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0013866 від 07.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням про арешт на майно, яке вилучено в ході огляду приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 05.12.2018 приблизно о 22.00 год., разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились у приміщенні «Портер Паб» розташованому за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 10/37 де познайомились з раніше невідомими їм потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 після чого продовжили разом з ними вживати спиртні напої.

Надалі, приблизно 06.12.2018 приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 після сумісного вжиття спиртних напоїв разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запропонували потерпілим підвезти їх за місцями мешкання на що останні погодились.

Після чого, проїжджаючи на автомобілі «Пежо 307» д.н.з. НОМЕР_1 світлого кольору під керуванням водія ОСОБА_9 , прибули до зупинки громадського транспорту «Чабани», Київської області, розташовану по вул. Машинобудівників, точну адресу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, де ОСОБА_5 переслідуючи мету наживу та особистого матеріального збагачення вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, ОСОБА_5 , попередньо розподіливши з ОСОБА_6 злочинні ролі, використовуючи фактор несподіванки, діючи узгоджено, бажаючи подавити будь-яке намагання ОСОБА_7 чинити їм опір, застосовуючи фізичне насилля, спочатку витягли останнього з автомобілю та повалили його на землю, після чого почали наносити удари кулаками рук по голові та тулубу потерпілого. При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , відчуваючи явну фізичну перевагу над ОСОБА_7 використовуючи його безпорадний стан, відкрито викрали майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Note 9» коричневого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 30 000 гривень, фотокамеру марки «Canon EOS 70D», чорного кольору, вартістю 20 000 гривень, гроші у сумі 5000 гривень, сумку шкіряна чорного кольору.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно та грошові кошти потерпілого, сіли у автомобіль, та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 проїжджаючи на автомобілі «Пежо 307» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 , прибули до с.м.т. Гатне Київської області, точну адресу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, де ОСОБА_6 переслідуючи мету наживу та особистого матеріального збагачення знову вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, ОСОБА_5 , попередньо розподіливши з ОСОБА_6 злочинні ролі, використовуючи фактор несподіванки, діючи узгоджено, бажаючи подавити будь-яке намагання ОСОБА_8 чинити їм опір, застосовуючи фізичне насилля, спочатку витяг останнього з автомобілю та повалив його на землю, після чого почав наносити удари кулаками рук по голові та тулубу потерпілого. При цьому ОСОБА_6 , відчуваючи явну фізичну перевагу над ОСОБА_8 використовуючи його безпорадний стан, відкрито викрав майно, що належить потерпілому, а саме: куртку «Аляска», годинник «QQ», навушники «Panasonic», рюкзаком вартістю 800 гривень, кофту «Денза», шапку, зимові черевики, вартість яких встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, мобільним телефоном марки «Iphone 6S 128 Gb» вартістю 15000 гривень, з сім картою «Київстар» на рахунку грошей не було, у чохлі вартістю 100 гривень, студентським квитком, який для потерпілого майнової шкоди не становить, банківськими картками «Ощадбанк», «ПриватБанк», «Моно банк», які для потерпілого майнової цінності не становлять, документами на ім`я потерпілого.

Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі, відкрито викрадене із застосуванням насильства, чуже майно з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, тим самим спричинили потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 55000 гривень та потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 15000 гривень.

11.01.2018 року громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав добровільну згоду на огляд приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , про що зробив відповідну помітку у протоколі огляду.

Під час огляду планувалось відшукати майно, яке було здобуте злочинним шляхом, а також інші предмети та документи, що мають значення для розкриття кримінального правопорушення.

Відповідно до допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього було викрадено фітнес-трекер «Samsung Gear Fit 2 pro», серійний номер R5AJC06Z4ZR, вартістю 5999 гривень та надав відповідні документи.

11.01.2018 року у період часу з 04 год. 05 хв. по 04 год. 50 хв. було проведено огляд приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та виявлено на полиці у шафі при вході предмет схожий на смарт годинник з написом на внутрішній стороні «Samsung Gear Fit 2 pro». Даний предмет схожий на смарт годинник з написом на внутрішній стороні «Samsung Gear Fit 2 pro», з зовнішньої сторони чорного кольору та червоного з внутрішньої, було вилучено до спеціального пакету №0060750.

11.01.2019 року громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий в клопотанні заначає, що вищезазначені речі, а саме: предмет схожий на смарт годинник з написом на внутрішній стороні «Samsung Gear Fit 2 pro», з зовнішньої сторони чорного кольору та червоного з внутрішньої, який було вилучено до спеціального пакету №0060750, являється предметом вчинення кримінального правопорушення та необхідні для подальшого встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а саме збереження речових доказів та знарядь вчинення кримінального правопорушення.

Предмет схожий на смарт годинник з написом на внутрішній стороні «Samsung Gear Fit 2 pro», з зовнішньої сторони чорного кольору та червоного з внутрішньої, який було вилучено до спеціального пакету №0060750 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0013866 від 07.12.2018 року.

В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчим доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначене майно підлягає арешту, оскільки детективом було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні детектива та може бути виконане завдання, для виконання якого детектив звернувся із клопотанням про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет схожий на смарт годинник з написом на внутрішній стороні «Samsung Gear Fit 2 pro», з зовнішньої сторони чорного кольору та червоного з внутрішньої, який було вилучено до спеціального пакету №0060750.
Визначити порядок виконання ухвали про арешт майна наступним чином: зобов`язати будь-яку особу, у володінні та/або користуванні якої перебуває зазначене майно, на яке цією ухвалою накладено арешт, невідкладно після надання цій особі слідчим або прокурором ухвали про арешт майна, передати зазначене майно органу досудового розслідування в особі слідчого або прокурора, що входить до складу групи у кримінальному провадженні та надати останньому у письмовому вигляді інформацію про виконання ухвали про арешт майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення

Слідчий суддя ОСОБА_1