Справа № 646/8784/18
№ провадження 1-кс/646/7498/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.12.18року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданя ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника відділення СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002860 від 07.12.2018 за ч.3 ст.190 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2018 року в провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшло клопотання про накладення арешту на майно, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45, 8 кв.м., житловою площею 27, 5 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу серії та номер: 2502, виданого 27.11.2018, приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 з забороною відчуження на об`єкт нерухомого майна.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002860 від 07.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. 07.12.2018 року до СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області звернувся громадянин ОСОБА_7 із заявою щодо особа на ім`я ОСОБА_8 , 27.11.2018 року шляхом надання документів із недостовірними даними, шахрайським шляхом заволодів квартирою його батька ОСОБА_9 , розташованою за адресою: АДРЕСА_2 та в цей же день розпорядився нею шляхом укладення договору купівлі продажу, у якому виступив продавцем.
Допитаний в якості свідка заявник ОСОБА_7 пояснив, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , квартира перебуває у власності трьох осіб його батька ОСОБА_9 , сестри ОСОБА_10 , та його племінника ОСОБА_11 . У 2009 році його сестра, не повідомивши родичів, уклала договір іпотеки з банком «ОТП - банк». Йому та його батькам стало відомо про це тільки тоді, коли влітку 2010 року додому приїхали працівники виконавчої служби з рішенням суду про примусове виселення. Як було встановлено на той час, після того, як його сестра уклала договір іпотеки, вона спочатку сплачувала кошти за кредитом, потім з якихось обставин, вона перестала його сплачувати, та не змогла домовитись з працівниками банку стосовно його реструктуризації, у зв`язку з чим квартира була продана з аукціону, та її придбав громадянин ОСОБА_8 . Тоді вони вжили заходів, щоб повернути квартиру, оскільки договір іпотеки був укладений тільки з його сестрою, інші співвласники своєї згоди не давали, їм про даний факт нічого не було відомо. В ході судових розглядів було встановлено, що при укладенні договору іпотеки було надано свідоцтво про право власності на їх квартиру, де власницею була вказана тільки його сестра, що не відповідало фактичним даним. За фактом видачі даного свідоцтва прокуратурою Харківської області проводилось досудове розслідування у кримінальній справі за обвинуваченням одного з працівників БТІ. 17.08.2011 року також було винесено рішення Червонозаводським районним судом м. Харкова про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між його сестрою ОСОБА_10 та банком «ОТП- банк», цим же рішенням було поновлено право власності його батька на квартиру, визнано недійсним виконавчий напис нотаріуса Карташової про звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та визнано недійсним протокол реалізації предмету іпотеки та акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки - квартири за вищевказаною адресою. Свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_8 було скасовано, в подальшому Апеляційний суд Харківської області та ВССУ залишив без змін дане рішення. 30.09.2013 Червонозаводським р/с м. Харкова було винесено рішення, яким було визнано недійсним свідоцтво на право власності від 02.02.2005 року на ім`я тільки його сестри та цим же рішенням зобов`язано Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради видати дублікат свідоцтва на ім`я трьох осіб ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Його родина була впевнена, що право власності визнано за його батьком ОСОБА_9 06.12.2018 року о 21.30 йому зателефонувала його матір та повідомила, що до них додому приходив ввечері невідомий чоловік, який представився як ОСОБА_8 та повідомив, що він продав їх квартиру та з 30.11.2018 року вони виписані з квартири та їм необхідно звільнити жилплощу. Він повідомив, що власником квартири являється він, та вони проживали безоплатно в його квартирі з його дозволу. 07.12.2018 року він звернувся до нотаріуса, перевірив реєстр речових прав на нерухоме майно та виявив, що квартира була продана 27.11.2018 року якомусь ОСОБА_5 , хто за особа, йому невідомо. ОСОБА_8 не міг не знати того факту, що він не являється власником квартири, оскільки він повідомлявся про всі судові рішення, як відповідач. 07.12.2018 року зустрівшись із ОСОБА_8 щоб розібратись у ситуації, що склалась, спробувати вмовити його скасувати договір купівлі продажу, він поспілкувався з ним, та в ході розмови ОСОБА_8 пояснив, що він є єдиним власником цієї квартири, нічого він скасовувати не збирається, вони вже всі виписані з квартири, тому у його родичів є два варіанти: або вони виїжджають в «нікуди», або він придбає їм «гостинку» та його родичі туди заселяються, при цьому він пояснив, що він благородна людина та розуміє, що його батькам похилого віку потрібно десь жити. У противному випадку, він звернеться до людей, які за матеріальну винагороду «вирішать» всі проблеми, пов`язані з виселенням його сім`ї. На питання, якщо ОСОБА_12 вважав, що він є повноправним власником квартири всі ці роки, чому він одразу не розпорядився даною квартирою, останній чіткої відповіді не дав та пояснив, що він займався своїми справами та нібито чекав сплину строку давності рішень судів. Він не погодився на умови ОСОБА_8 та звернувся із заявою до правоохоронних органів.
У органу досудового розслідування є наявні підстави вважати, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 27.11.2018 року перейшло до ОСОБА_5 , внаслідок шахрайських дій невстановленої особи, яка надала недостовірні дані при укладенні договору купівлі продажу вказаної квартири.
Враховуючи те, що нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 45, 8 кв.м., житловою площею 27, 5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 визнана речовим доказом по даному кримінальному провадженню, має значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, та той факт, що вказане нерухоме майно являється предметом злочину та право власності може перейти до третіх осіб, з метою недопущення подальшої перереєстрації права власності на даний об`єкт нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 необхідно накласти арешт.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила його задовольнити.

ОСОБА_13 який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_9 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив його задовольнити.

Власник майна, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено за №0002860 від 07.12.2018 за ч.3 ст.190 КК України, за фабулою: 07.12.2018 року до СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області звернувся громадянин ОСОБА_7 із заявою щодо особи на ім`я ОСОБА_8 , який 27.11.2018 року шляхом надання документів із недостовірними даними, шахрайським шляхом заволодів квартирою його батька ОСОБА_9 , розташованою за адресою: АДРЕСА_2 та в цей же день розпорядився нею шляхом укладення договору купівлі продажу, у якому виступив продавцем.
Доводи клопотання підтверджуються протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 07.12.2018 року.Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 148695385 від 10.12.2018 двокімнатна квартира загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 27, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності громадянину ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу серії та номер: 2502 виданого 27.11.2018, приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 .
Відповідно до копії рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.08.2011 року у справі № 2-485/11 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ЗАТ «ОТП Банк», Української універсальної товарної біржі, Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи ОСОБА_11 , приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , КП «Харківське міське БТІ» про захист права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним правочинів, яким позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено, визнано недійсним договір іпотеки № PML 709/023/2008 від 22.05.2008 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_10 про передачу іпотеки нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться у АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_14 за реєстр. № 1909; відновлено право власності ОСОБА_9 на квартиру АДРЕСА_1 та витребувати у ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 ; визнано недійсним виконавчий напис нотаріуса № 1491, виданий 25.06.2009 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_14 про звернення стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; визнано недійсним протокол № 73 від 20.11.2009 року про реалізацію предмета іпотеки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; визнано недійсним Акт державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 03.12.2009 року про реалізацію предмета іпотеки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; скасовано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_8 , видане приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_15 від 07.12.2009 року за реєстр. № 2232. Ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 17.04.2013 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.2013 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.08.2011 року залишено без змін.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 від 02.02.2005, реєстраційний номер № 9-05-247539- Ш-1, виданого Головним управлінням економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації належить ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.09.2013 року, свідоцтво про право власності від 02.02.2005 р., видане ВПЖФ р. №9-05-247539-Ш-1 на ім`я лише однієї ОСОБА_10 визнано недійсним, та зобов`язано Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради видати дублікат свідоцтва про право власності від 02.02.2005 р., виданого ВПЖФ р.№9-05-247539 Ш-1 на ім`я трьох осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Постановою від 07.12.2018 року двокімнатну квартиру загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 27, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0002860.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Аналіз викладеного законодавства і обставин справи свідчить, що є передбачені законом підстави для накладення арешту на майно, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98,167-168,170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання клопотання начальника відділення СВ Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002860 від 07.12.2018 за ч.3 ст.190 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження на об`єкт нерухомого майна - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45, 8 кв.м., житловою площею 27, 5 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу серії та номер: 2502, виданого 27.11.2018, приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1