Провадження по справі № 1-в/248/19
У Х В А Л А

05 лютого 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. начальника Державної установи «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у с. Петрівка Генічеського району Херсонської області, засуджена 05.08.2016 року Генічеським районним судом Херсонської області за ст.ст. 186 ч. 3, 389 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі,-

У С Т А Н О В И В :
Адміністрація ДУ «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» звернулася до суду з клопотанням про застосування до засудженої ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 05.08.2016 року.

В клопотанні вказано, що засуджена відбула більше 2/3 строку покарання, має 1 заохочення, стягнень не має, сумлінно ставиться до праці, закінчила навчальний центр та отримала спеціальність, а тому може бути звільнена умовно-достроково.

Судове засідання проводилось без засудженої, яка надала заяву, про розгляд клопотання без її участі.

Прокурор вважала клопотання таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, на її думку, ОСОБА_4 не довела своє виправлення.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 днів за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 05.08.2016 року, яким засуджена за ст.ст. 186 ч. 3, 389 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України. Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України їй зараховано строк попереднього ув`язнення 4 місяці 11 днів. Початок строку покарання 23.06.2016 року, кінець строку 02.03.2020 року.

Крім того ОСОБА_4 була засуджена 06.10.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт.

Засуджена відбула 2/3 строку призначеного судом покарання, що дає підставу для звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з подання, в ході засідання 14.11.2018 року комісія ДУ «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» прийшла до висновку про виправлення ОСОБА_4 і направлення до суду клопотання про її умовно-дострокове звільнення від призначеного судом покарання.

Відповідно до характеристики, наданої виправною колонією, ОСОБА_4 за час відбування покарання працевлаштована, порушень режиму та розпорядку дня не допускає. В колективі засуджених конфліктних ситуацій не створює. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом та представниками адміністрації

В характеристиці також вказано, що ОСОБА_4 відвідує заходи соціально-виховного характеру, але ініціативи не проявляє.

Разом з тим, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 вину у скоєному злочині визнає, але критичної оцінки своїм діям не надає.

У 2017 році до неї застосовувався один захід заохочення у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Заходи стягнення до засудженого не застосовувалися.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Частиною 1 ст. 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як визначено ч.ч. 2, 4 ст. 123 КВК України, участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а стимулювання правослухняної поведінки засуджених здійснюється за допомогою програм диференційованого впливу з урахуванням їхньої поведінки, психічного стану і ступеня соціальної занедбаності.

Із характеристики та інших документів, наданої адміністрацією установи виконання покарань, вбачається: не дивлячись на те, що ОСОБА_4 працює, відвідує виховні заходи, ці заходи не впливають на неї належним чином, оскільки вона не надає критичної оцінки своїй протиправній поведінці.

Таким чином, поведінка засудженої ОСОБА_4 дає підстави вважати, що відбутий нею строк позбавлення волі не є достатнім для досягнення мети призначеного судом покарання виправлення засудженої і запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Суд зважає на те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка виражається в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Однак, як вбачається з наданих документів і відомостей про особу засудженої, до неї більше ніж за 2 роки перебування в установі (прибула 04.11.2016 року) було застосовано лише 1 захід заохочення у виді подяки 25.10.2017 року, що не є свідченням її виправлення, усунення з її психіки нахилів, що сприяють вчиненню злочину та прищеплення їй таких поглядів, які виключають можливість нових злочинів.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 була засуджена за вчинення тяжкого корисливого злочину проти власності, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України. Однак переконливих доказів такої поведінки засудженої, яка б свідчила про її виправлення, суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання умовно-достроково.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК України, ст.ст. 6, 130 КВК України, суд.-

У Х В А Л И В :
Клопотання Державної установи «Чорноморська виправна колонія (№ 74)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 за вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 05.08.2016 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1