справа № 274/6205/16-к
провадження №1-кп/0274/151/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Квітневе, Коростишівського району, Житомирської області, громадянин України, з середньою освітою, працевлаштованого неофіційно, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, до затримання проживав в Комунальному закладі "Обласний соціальний гуртожиток для дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" Житомирської обласної ради за адресою: м. Житомир, вул. Небесної сотні, 43, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

03.12.2016 року приблизно о 06 годині 20 хвилин ОСОБА_6 знаходячись поруч з будинком № 8 по вул. Братів Міхеєвих в м. Бердичеві, побачив ОСОБА_7 , яка йшла по вулиці тримаючи власну жіночу сумку у правій руці. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння майном ОСОБА_7 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , вчинив на неї напад, при цьому підійшов ззаду останньої та тримаючи у правій руці ніж, схопив даною рукою її за шию, приставивши ніж до шиї, таким чином, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, виказав вимогу передачі йому жіночої сумки. Після того, як потерпіла відмовилась передавати сумку, ОСОБА_6 , шляхом ривка вирвав з рук ОСОБА_8 належну їй жіночу сумку з шкірозамінника вартістю 250 гривень, в якій знаходились жіночі спортивні штани вартістю 50 гривень, кофта сірого кольору вартістю 20 гривень, гроші в сумі 6 гривень, та гаманець з матерії, який для ОСОБА_7 матеріальної цінності не становить, після чого почав втікати з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, викинувши сумку з одягом поряд з місцем вчинення злочину, а гроші залишив собі.
В результаті розбійного нападу ОСОБА_9 заволодів майном ОСОБА_7 на загальну суму 326 гривень.
Крім того, 03.12.2016 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_9 , з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_1 , підійшовши до раніше незнайомої йому ОСОБА_5 , шляхом ривка повторно вирвав з рук останньої належну їй жіночу сумку з шкірозамінника вартістю 150 гривень, в якій знаходились жіночі окуляри у футлярі вартістю 150 гривень, ліхтар з електромережевим зарядним пристроєм вартістю 60 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону « Самсунг» вартістю 40 гривень, гроші в сумі 70 гривень, та два пластикові лотки з під продуктів харчування, які для ОСОБА_5 матеріальної цінності не становлять, після чого почав втікати з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, викинувши сумку з речами неподалік місця вчинення злочину, а зарядний пристрій до мобільного телефону « Самсунг» залишив собі.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , заподіяно матеріальний збиток на суму 470 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю. Пояснив, що все було так, як зазначено в обвинувальному акті. Нападаючи на потерпілу ОСОБА_7 він дісно погрожуваючи ножем виказав їй вимогу віддати сумку, а коли вона відмовилася, вирвав сумку та почав втікати. В сумці був одяг та 6 грн. Сумку з речами він викинув, а гроші забрав, в подальшому за них купив собі курити.

Того ж ранку близько 07 год. 00 хв. він знаходячись поруч з будинком № 8 по вул. Бр. Міхеєвих, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , шляхом ривка вирва в неї з рук сумку та побіг. По дорозі він почав перевіряти вміст сумки. Там були речі, що зазначені в обвинувальному акті. Сумку з речами він викинув, собі забрав зарядний пристрій до мобільного телефону.

У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся. Пояснив, що так вчинив, бо не було грошей на цигарки.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 03.12.2016 року близько 07 год. 00 хв. вона йшла на роботу по вул. Бр. Міхеєвих у напрямку військової частини. Недоходячи до недобудованої церкви, до неї з правого боку підбіг обвинувачений. Шляхом ривка він забрав у неї сумку в якій знаходилися окуляри у футлярі, ліхтар з електромережевим зарядним пристроєм, зарядний пристрій до мобільного телефону, два пластикові лотки з під продуктів харчування, та побіг у напрямку будинку офіцерів. Вона за ним не побігла, пішла до військової частини, викликала поліцію. Працівники поліції знайшли її сумку з речами. Претензій до обвинуваченого не має. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд кримінального провадження провести без їх участі, претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого не має, у визначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази, суд вважає винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованих діянь доведеною повністю.

Дії ОСОБА_6 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя чи здоров"я особи, яка зазнала нападу (розбій), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України.

Дії ОСОБА_6 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна. (грабежі), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочини передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України належать до категорії тяжких злочинів

Обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав, на момент вчинення злочинів навчався в Бердичівському професійному будівельному ліцеї, проживав в гуртожитку ліцею, знаходився на повному державному утриманні як дитина, що позбавлена батьківського піклування, по місцю проживання, навчання характеризувався з посередньої сторони, після закінчення навчання проживає у соціальному гуртожитку для дітей сиріт, має статус особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, віком від 18 до 23 років, за період проживання у гуртожитку характеризується з позитивної сторони, працевлаштований неофіційно, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Покарання обвинуваченому за сукупністю скоєних злочинів суд визначає в порядку ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, позиції потерпілих, які на суворості покарання не наполягають, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ч. 1 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільні позови не пр"явлені.

Долю речових доказів у справі суд вирішує у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України, а саме: жіночу сумку з шкірзамінника, жіночі спортивні штани, жіночу кофту, які знаходяться на зберіганні у власниці потерпілої ОСОБА_7 , слід залишити у її володінні;

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб до суду не подано.

Враховуючи призначене покарання, особу обвинуваченого, позицію потерпілих, суд вбачає підстави для скасування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, звільнивши з-під варти в залі суду.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Визнати винуватим ОСОБА_6 скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_6 в порядку ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у справі - жіночу сумку з шкірзамінника, жіночі спортивні штани, жіночу кофту, які знаходяться на зберіганні у власниці потерпілої ОСОБА_7 , залишити у її володінні.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 скасувати, звільнивши його негайно з - під варти в залі суду.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.
Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1