СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3717/19
пр. № 1-кп/759/637/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0008457 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гайсин Вінницької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 20.10.2018 приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , таємно викрав чуже майно у неповнолітньої ОСОБА_8 , яке належить її матері - ОСОБА_5 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 8 250 гривень.

Так, ОСОБА_3 , 20.10.2018 приблизно о 15 годині, під час телефонної розмови з неповнолітньою ОСОБА_8 домовився про зустріч цього ж дня о 17 годині 30 хвилин біля місця проживання останньої. Зустрівшись біля зупинки громадського транспорту по вул. Булгакова в м. Києві, 20.10.2018 приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 разом з неповнолітньою ОСОБА_5 прослідували до будинку АДРЕСА_2 . Продовжуючи знаходитись за вказаною адресою ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон «Самсунг А6», щоб зателефонувати, оскільки на той момент власного телефону не було. Неповнолітня ОСОБА_8 передала мобільний телефон ОСОБА_3 і в цей час у неповнолітньої ОСОБА_8 з повідка зірвалась її собака, тому неповнолітня ОСОБА_8 , залишивши ОСОБА_3 біля будинку № 22-Г по вул. Симиренка в м. Києві, побігла наздоганяти собаку. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел таємно викрасти мобільний телефон ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 20.10.2018 приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись по вул. Симиренка, 22-Г в місті Києві, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон «Samsung А6», вартістю 8250 гривень, який знаходився в силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 200 гривень, в корпусі якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 50 гривень, на рахунку якої грошей не було, та сім-карта мобільного зв`язку «МТС» яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності, та картка пам`яті об`ємом 32 Гб, вартістю 200 гривень, а всього майна на загальну суму 8250 гривень.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

21 лютого 2019 року між законним представником потерпілої ОСОБА_7 , потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з даною угодою потерпілі, законний представник потерпілої та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.1 КК України.

ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо криінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор, потерпілі та законний представник потерпілої в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодами заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілими затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 та потерпілі і законний представник потерпілої повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими, законним представником потерпілої та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому ці його дії кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, за якими належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 21 лютого 2019 року про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником потерпілої ОСОБА_7 , та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 лютого 2019 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1