Справа № 450/353/19 Провадження № 1-кс/450/152/19
УХВАЛА
слідчого судді

"05" лютого 2019 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю: прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 05.02.2019 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, громадянину України, який не працює, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з його слів раніше судимому,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

в с т а н о в и в :
у провадження слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області 05.02.2019 року надійшло клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 259 КК України, в якому слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, раніше судимий, якого 02 лютого 2019 року о 23 годині 15 хвилин затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 03 лютого 2019 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від двох до шести років, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, безробітний, тобто не має стійких соціальних зв`язків, зловживає алкогольними напоями, може вчинити інше кримінальне правопорушення, проживає в іншій області, раніше судимий, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, можливо вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому приходячи до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просять його задоволити, з підстав наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, так як вид запобіжного заходу є занадто суворим, оскільки підозрюваний вину визнає, одружений, доказів його судимостей та алкогольної залежності немає, буде самостійно та своєчасно з`являється на вимогу суду, не ухиляється та сприяє слідству. Просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки такий приїхав з місця проживання до Львівської області на транспортному засобі, що потребує на даний час тривало ремонту, що гарантує його присутність та виконання вимог досудового слідства та суду.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання, встановлено такі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання слідчого.

ОСОБА_5 , 02.02.2019 близько 19.09 год., перебуваючи в готельному номері № 52 ПП «Готель Катерина», що за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Солонка, 540 км а/д Київ-Чоп, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці та бажаючи їх настання, з метою порушення нормального функціонування ПП «Готель Катерина», зателефонував зі свого мобільного телефону, номер ІМЕІ 1 № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 , в якому знаходились сім-картки операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», абонентський номер НОМЕР_3 та ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_4 , на спецлінію оператора «102» Головного Управління Національної поліції у Львівській області, представився терористом та здійснив усне завідомо неправдиве повідомлення про замінування ПП «Готель Катерина», тобто підготовку вибуху, що загрожувало загибеллю людей.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_5 був порушений звичайний уклад життя громадян, які працювали у ПП «Готель Катерина», та осіб, які його відвідували, при цьому була дестабілізована діяльність служб екстреного реагування, оскільки в результаті належного реагування на його завідомо неправдиве повідомлення про загрозу безпеці громадян, на місце події були викликані співробітники ГУ НП у Львівській області, вибухо-технічна служба, працівники Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, спеціалісти аварійної-газової служби, працівники швидкої медичної допомоги та спеціалісти-кінологи, які провели евакуацію людей, що перебували у приміщенні будинку, та заходи з пошуку можливого вибухового пристрою.

02 лютого 2019 року о 23 годині 15 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03 лютого 2019 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей, тобто кримінального правопорушення передбаченихого ч. 1 ст. 259 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до тяжкого злочину.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушеннні, передбаченому ч. 1 ст. 259 КК України визнав.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманому.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, впливати на потерпілих та свідків, чи продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Однак зі плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою; за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань (Clooth v.Belgiu (Клоот проти Бельгії), §44).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v.Austria (Коймайетер проти Австрії), §10).

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р., суд повинен вживати заходів щодо усунення підстави для надходження до Європейського суду з прав людини заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Європейському суді з прав людини та сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст.206 КПК України.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується отриманими у провадженні доказами, а саме: показами свідка ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_8 , показами підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події від 02.02.2019 за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Солонка, ПП «Готель Катерина», огляду місця події від 02.02.2019, а саме: автомобіля марки Рено Преміум н.з. НОМЕР_5 , актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів, актом застосування службового собаки.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, однак, з його слів, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та має на утриманні сина 1999 року народження, офіційно не працює, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за межами діяльності органу досудового слідства, враховуючи характер та суспільну небезпеку інкримінованого йому кримінально караного діяння, перебуваючи на волі, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, продовжувати свою злочинну діяльність.

Щодо підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджена зазначеними у клопотанні доказами, в також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу. А відтак, слідчий суддя приходить до висновку щодо підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з визначення розміру застави.

На думку слідчого судді, є необхідним визначити підозрюваному заставу, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є злочином проти громадської безпеки, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до шести років. У відповідності до ч. 5 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (38420,00 грн.), що відповідає п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 182, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 задоволити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 05 лютого 2019 року до 06 квітня 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420,00 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять гривень 00 копійок) грн.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. У випадку внесення застави у встановленому цією ухвалою розмірі ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 буде покладено обв`язки:

прибувати до слідчого та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим чи суддею;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 06 квітня 2019 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1