1Справа № 335/4412/19 1-кс/335/2899/2019
УХВАЛА
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з базовою загально-середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,
ВСТАНОВИВ:
Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» арештному домі строком на 60 днів.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі, просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти клопотання слідчого про застосування щодо свого підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала з тих підстав, що сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просив врахувати, що у підозрюваного є наявність зареєстрованого місця проживання, він є особою, яка раніше в силу ст. 89 КК України раніше не судима, у зв`язку з чим вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити або обрати підозрюваному інший більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника та просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити, застосувати відносно нього запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя встановив наступне.
20.04.2019 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та у цей же день вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Вину ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення слідчий підтверджує зібраним в кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом огляду місця події; допитом свідка ОСОБА_8 ; допитом свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати висунуту ОСОБА_5 підозру обґрунтованою.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
З цього приводу слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Вказана правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України».
Прокурором та слідчим під час розгляду клопотанні було доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує орган досудового розслідування у клопотанні, тому слідчий суддя доходить висновку про достатність застосування запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Однак, наданими матеріалами слідчим та прокурором під час розгляду клопотання не було доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, скоєння якого інкримінується органом досудового розслідування ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8 КПК України є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а повинна враховуватись у сукупності з іншими обставинами та даними про особу підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарання, яке може бути призначено підозрюваному у разі доведеності вчинення ним злочину, який йому інкримінується, характер інкримінованого діяння та обставини його вчинення, особу підозрюваного, який раніше є не судимим в силу ст. 89 КК України, вік та стан його здоров`я, сімейний стан, майновий стан, тощо.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання встановлених в ході розгляду клопотання ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці із забороною залишати житло в якому він проживає цілодобово.
Слідчий суддя переконаний, що саме такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , відповідає особі підозрюваного, та є обґрунтованим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Застосувати строком на два місяці тобто до 20.06.2019 року включно до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи;
- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
- прибувати до слідчого, прокурора в суд за першою вимогою.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зміст ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.
Контроль за виконанням вказаної ухвали покласти на прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , яка здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 20 квітня 2019 року.

Повний текст ухвали виготовлено 24 квітня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1