Справа№ 308/5444/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003007 від 03.09.2013 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Минай, Ужгородського району Закарпатської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, Київської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2014 року, приблизно о 18 год. 50 хв., обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за попередньою змовою, у групі між собою, тобто попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину, одягнувши маскувальні маски на обличчя, взявши з собою револьвер, електрошокер та мотузки, через відчинені двері проникли до підвального приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у якому в цей час знаходилися потерпілі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де ОСОБА_7 з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я до потерпілої ОСОБА_11 , демонструючи останній вказаний револьвер, здійснив постріл у стелю даного підвального приміщення. У свою чергу ОСОБА_6 , перебуваючи у підвальному приміщенні, підійшов до ОСОБА_12 та із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заламував руки за спину, при цьому декілька разів застосовував до останнього електрошокер, в подальшому поваливши ОСОБА_12 на підлогу, за допомогою клейкої стрічки «скотч» та мотузки зв`язав руки та ноги. В цей час ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_12 , який перебував у лежачому положенні, будучи зв`язаним, відкрито викрав із сумочки грошові кошти в сумі 38000 грн. В цей час ОСОБА_7 у наказовій формі повідомив ОСОБА_11 , щоб вона лягла обличчям на землю та після виконаної вказівки ОСОБА_7 , за допомогою мотузки та клейкої стрічки «скотч» зв`язав їй руки за спину. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відвели ОСОБА_11 та наказали відвести їх у приміщення будинку, де в цей час заходилися ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до яких ОСОБА_7 та ОСОБА_6 застосували фізичне насильства, небезпечне для життя та здоров`я, поваливши їх на підлогу, при цьому ОСОБА_6 застосовував до останніх електрошокер, після чого зв`язали їх за допомогою мотузки та клейкої стрічки «скотч». В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пройшли до службового кабінету ОСОБА_15 , де намагалися знайти цінності, однак в цей час на другому поверсі вказаного будинку почали кричати діти, від чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покинули приміщення та заволодівши викраденим залишили місце вчинення правопорушення, чим спричинили ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, не визнав та пояснив, що про обставини щодо розбійного нападу 28.11.2014 року відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 йому нічого не відомо. Розбійний напад на вказаних осіб він не вчиняв. Вказаного дня, як повідомляли двоє допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , він весь час знаходився у місті Ужгороді, де проводив вільний час. З обвинуваченим ОСОБА_18 він не знайомий та раніше вони ніде не бачилися. Потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 він не знає. Зазначеного дня весь час він був з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими хлопцями з другої до восьмої години. Під час досудового розслідування він не повідомляв про вказані обставини, а саме про двох свідків, з якими він був, так як не вважав це за потрібне. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що під час досудового розслідування слідчий проводив з ним слідчі дії у відсутності адвоката, коли йому фотографували очі. Зауважив, що з матеріалами даної справи його не було ознайомлено та під час досудового розслідування було порушено його права. Він вимагав свого адвоката, однак останнього йому не надавали. Про те, що його адвокат ознайомлювався із справою йому не відомо. Чому потерпіла ОСОБА_19 вказує на нього йому також не відомо. Він не згідний з тим, в чому його обвинувачують.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, не визнав та показав, що про обставини щодо розбійного нападу 28.11.2014 року відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 йому нічого не відомо. Жодного відношення до зазначеного розбійного нападу він не має. Де перебував та що робив вказаного дня, а саме 28.11.2014 року, він не пам`ятає, у місті Ужгороді він вперше. З обвинуваченим ОСОБА_21 він випадково знайомий. На той момент, коли було вчинено цей злочин, він не був знайомий з Дичкою, він не був навіть у цьому місті. На стадії досудового розслідування до нього приходив адвокат лише один раз, слідчих дій з ним проводилися три рази. У місті Ужгороді він перший раз, а саме, приїхав 20 чи 21.01.2015 року вперше, а у 2014 році у місті Ужгороді він не був. У листопаді 2014 року перебував або у місті Києві, або на території Київської області, але точно не пам`ятає. Слідчим, після постановлення ухвали про надання строку для ознайомлення з матеріалами даної справи, йому було надано матеріали справи для ознайомлення, але не в повному обсязі. З приводу того, що було виявлено кулю, яка співпадає з кулею, відстріляною з револьверу, який було виявлено у нього у січні 2015 року, обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що вказаний револьвер йому привезли за добу перед злочином.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року в рамках даного кримінального провадження постановлено виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (т. 3, а.с. 153, 154).

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, доведена повністю. Незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що вина в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю наступних зібраних доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що проживає у будинку АДРЕСА_3 . 27.11.2014 року, приблизно о 18.00 год., вона запросила до себе додому сантехніків, щоб вони встановили вентиляційну систему для води. Сантехніки прийшли та приблизно о 18.50 год. вона разом з ОСОБА_22 спустилися у підвал, щоб показати останньому, де проблеми з дренажною системою. Через деякий час у підвал зайшов її чоловік ОСОБА_23 , який потім пішов. Двері до підвалу не були зачинені і після цього, приблизно через п`ять хвилин у підвал зайшли люди в чорному одязі та з масками на обличчях, які наказали їм лежати. Одна з тих осіб у масці вистрелила у стелю, а інша особа у масці, яка була з електрошокером і за зовнішнім виглядом менш «коренастою» накинулася на ОСОБА_24 , почала останнього бити, використовувати електрошокер та бити ним по тілу. Вказані особи зв`язали ОСОБА_24 руки чорною мотузкою, а потім «скотчом» сильніше, продовжували бити, розбили телефон. Інша особа у масці підійшла до неї та наказала лежати, що вона і зробила, а інша особа зв`язала її руки мотузкою і наказала їй підвестися, після чого вони пішли на вихід. Та особа говорила їй, що вони майдан пройшли, а вони тут «жирують», розмовляла на російській мові. Вона вийшла з тим чоловіком, який мав пістолет та був худішим за статурою, а другий чоловік залишився з ОСОБА_24 у підвалі. Коли вони почали підходити до дому, то той чоловік запитав у неї, хто ще є у будинку, на що вона відповіла, що у будинку є ще двоє майстрів та двоє маленьких дітей. Після цього вони повернулися у підвальне приміщення, де двоє чоловіків затягнули ОСОБА_24 у комору, яку зачинили на замок, а ключі у подальшому викинули у дворі. Далі вони пішли до одних з дверей, які були зачинені, а потім зайшли через терасне приміщення вона із зв`язаними руками разом з тими двома чоловіками, в яких був пістолет та електрошокер, які йшли позаду неї. У будинку знаходилося двоє майстрів та двоє чоловіків у масках відразу наказали їм лежати, когось почали бити по обличчю, так як вона бачила, як пішла з носу кров, в потім повалили їх на підлогу. Той з чоловіків у масці, який був кремезнішим, почав бити, наказали лягти обличчям на підлогу. Інший чоловік у масці з пістолетом, що був худішим за зовнішнім виглядом, сказав їй віддати гроші, що у неї чоловік митник та у них є гроші. Потім цей чоловік у масці запитав у неї, де у них знаходиться сейф та гроші, на що вона відповідала, що сейфу немає та гроші вдома вони не тримають. Даний чоловік у масці почав говорити їй, що вони слідкували за ними і все знають. Вона сказала їм, щоб вони йшли самі перевіряти. У цей час її діти знаходилися на даному поверсі будинку і дивилися мультфільми. Дітям на той час було по три і шість років відповідно. Вона крикнула дітям, щоб вони бігли на вверх і діти побігли на вверх у дитячу кімнату. Потім старша дитина почала плакати. Той чоловік, що був із електрошокером ОСОБА_21 , залишився біля сантехніків, вона чула, як наносив удари, постійно тріщав електрошокер. Сантехнікам теж зв`язали руки. Вони пішли у кабінет, ОСОБА_18 почав обшукувати кабінет. На столі лежали цінності, але вони їх не цікавили, і, як вона зрозуміла, вони прийшли за чимось конкретним. ОСОБА_18 почав говорити їй, чи вона хоче, щоб зараз прийшов її чоловік і вони зроблять йому боляче, чи хоче, щоб сталася біда, тобто погрожували, постійно розмахуючи пістолетом. Потім на якусь хвилину прийшов ОСОБА_21 і вони почули голос дитини. Один з них запитав у неї, чи є у дитини телефон, на що вона відповіла, що є. Після цього вони швидко вибігли з будинку. ОСОБА_11 у судовому засіданні зауважила, що очі вказаних осіб у масках їй запам`яталися на все життя та повідомила, що цими особами є обвинувачені ОСОБА_21 та ОСОБА_18 , яких вона впізнала по очах, в одного з яких були досить специфічні очі, блакитні, сірі, які вона запам`ятала, оскільки з ним говорила та іншого обвинуваченого також впізнала. Свідок ОСОБА_11 повідомила, що з електрошокером був ОСОБА_21 , якого впізнала по очах і ствердила, що це був саме він у неї вдома. З пістолетом був ОСОБА_18 . Вони були одягнуті у чорні куртки, штани та берци, на головах чорні шапки, а також були у чорних рукавицях. За зовнішнім виглядом один з них був більшим та кремезнішим, а інший меншим та худішим, вищим за неї. Під час вказаної події їй не наносили удари, їх дії вона сприйняла як реальну погрозу, так як вистрілили та мав місце рикошет, де знайшли кулю, яка відбилася і пролетіла недалеко від неї, оскільки приміщення було досить низьке. Біля її обличчя постійно тримали пістолет. Також свідок ОСОБА_11 пояснила, що погрожували обоє, однак більше погроз лунало від ОСОБА_18 , а ОСОБА_21 більше застосовував силу до майстрів-сантехніків, щоб останні не вчиняли опір, коли вони разом зайшли у кабінет їй також погрожували. Вони обоє між собою розмовляли на російській мові, особливо вона запам`ятала як розмовляв ОСОБА_18 . Тілесних ушкоджень їй не наносили, від неї нічого не викрали, а забрали від ОСОБА_12 гроші приблизно у сумі 37-40 тисяч, що знаходилися у сумці при ньому. Постріл у підвальному приміщенні було вчинено з пістолету-револьверу срібного кольору, який вона чітко описала та у подальшому впізнала на впізнанні, і пістолет було ідентифіковано з тією гільзою, що знайшли у підвальному приміщенні. Під час впізнання по рисам обличчя, по очам, вона чітко впізнала даних осіб ОСОБА_21 та ОСОБА_18 , по особливим їх ознакам, по кольору та формі очей, а саме, у ОСОБА_18 блакитні очі, світлі вії та сідуваті брови, у Дички темні очі та брови. У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , після запитань, поставлених їй обвинуваченими ОСОБА_21 та ОСОБА_18 , наголосила, що вона ще раз впевнилася, після емоційної розмови з ними та по інтонації, що це саме ті особи обвинувачені, голоси яких вона чула в себе вдома, коли відносно неї було вчинено розбійний напад.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що того вечору він разом з двома знайомими-майстрами після роботи прийшли додому до ОСОБА_11 , щоб поставити фільтр на воду. Поки його знайомі робили фільтр, він разом з ОСОБА_25 пішли у підвал подивитися, де протікав насос. Потім до них прийшов чоловік ОСОБА_26 , який попрощався з ними. Коли вони з ОСОБА_27 хотіли виходити з підвалу, туди забігло двоє людей у масках, у чорних камуфляжах та рукавицях, які крикнули «руки вверх». Спочатку він подумав, що це жарт, після чого послідував вистріл і позаду нього під підбородок застосували електрошокер. Він впав і на нього повалився один з нападників, почали бити електрошокером та зв`язали руки. Поряд знаходилася ОСОБА_27 та лунали крики. Потім його затягнули в окреме приміщенні у підвалі, а саме у погріб. Потім прийшли і його розв`язали. Одного з нападників молодого, він запам`ятав по бровам, якого в подальшому впізнав під час досудового розслідування, обоє розмовляли на російській мові. Нападник з електрошокером зав`язав йому руки мотузкою, а потім «скотчем». Нападники вимагали гроші. У нього при собі була сумка, в якій він потім виявив відсутність грошей. Відсутність грошей виявив, коли приїхала поліція і його розв`язали. Коли він лежав на підлозі, сумка з грошима знаходилася на ньому з-заді. Сума грошей складала 30-40 тисяч гривень. Також від нього забрали телефон, який потім розбили. Коли відбувалися вказані дії з боку нападників, він відчував загрозу для власного життя. ОСОБА_12 ствердив, що у підвалі мав місці постріл, кулю він не бачив, а отвір у стіні бачив, коли приходили у підвальне приміщення через два-три тижні після події. Під час пред`явлення йому для впізнання за фотознімками осіб з масками крім слідчого також були присутні поняті. Він вказав по бровах на одну з осіб, якою було вчинено напад.

Потерпілий ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що одного разу його «шеф» ОСОБА_24 зателефонував йому та колезі по роботі й сказав, що їм потрібно поставити фільтр вдома у ОСОБА_11 . Вони поїхали до неї, ОСОБА_24 пояснив їм, що потрібно зробити, а сам з ОСОБА_27 пішов у підвал. Потім через деякий час з будинку пішов господар. Приблизно хвилин двадцять вони були одні. Далі вони побачили як до них прийшла ОСОБА_27 та ще двоє осіб у чорних масках, камуфляжах та рукавицях. Він подумав, що то був розіграш, однак вказані особи, зайшовши наказали їм лежати. Один з нападників тримав на них пістолет, а інший мав у руках електрошокер. Той з нападників, що мав електрошокер, почав ним бити спочатку його, а потім колегу декілька разів. Він сказав, щоб нападники припинили бити електрошокером, оскільки вони з колегою й так лежать. Другий з нападників пішов разом з ОСОБА_27 , потім почала плакати дитина і через дві-три хвилини нападники вибігли та закричали «лежати». Вказана подія мала місце осінню 2014 року. У одного з нападників він чітко бачив у руках пістолет, який був вищим за зростом, а нападник з електрошокером нижчим за зростом. Його та колегу не зв`язували, вони лежали обличчям у підлогу, їх били електрошокером. Наявність у нападників пістолета та застосування електрошокера сприймалися ним як загроза для власного життя.

На подальший розгляд справи потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не з`явилися, при цьому кожен з них подали до суду заяви, згідно з якими просять у подальшому проводити судові засіданні в справі без їх участі, оскільки в судових засіданнях буде присутнім їх представник ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 163-165).

Потерпілий ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що працює сантехніком і увечері він з колегою прийшли додому до ОСОБА_19 , щоб поміняти фільтри для води. ОСОБА_27 разом з їх «шефом» ОСОБА_24 відлучилися. До них у приміщення кухні зайшли двоє чоловіків у масках та рукавицях разом із ОСОБА_27 , в якої були зв`язані руки. Спочатку він подумав, що це якийсь жарт, але потім отримав по голові від того чоловіка у масці, що був меншим за зростом. Він впав на підлогу, а також впав і його напарник, який був поряд з ним. Вказані особи в масках наказали їм лежати та не вставати, та один з них почав бити електрошокером його на напарника. Один з чоловіків сказав ОСОБА_28 йти у кабінет. Дана подія відбувалася приблизно чотири-п`ять хвилин. Потім він почув як почали кричати діти. Один з чоловіків у масці кричав на російській мові, щоб вони лежали та бив електрошокером у голову та затилок. Потім другий чоловік у масці вийшов з ОСОБА_28 та сказав другому чоловікові у масці, що їм треба йти. Потім ОСОБА_28 увімкнула охоронну сирена у будинку. Після цього ОСОБА_28 сказала, що ОСОБА_29 лежить зв`язаний у підвалі. Вони зайшли у підвал та розв`язали ОСОБА_30 . Коли один з чоловіків у масці зайшов у підвал, то відразу вдарив його по голові, мабуть рукояткою пістолета, внаслідок чого він впав на землю, а потім його вдарив ще ногою у плече. Коли він та його колега вже лежали на підлозі у кухні, то їх били електрошокером. Під час вчинення вказаних дій він відчував небезпеку для власного життя. Обоє нападників були одягнуті у маски, рукавиці та взуті у берци, один був одягнутий у синьо-білий камуфляж, що нижчий за зростом, а другий у пальто. Нападники говорили на російській мові. Той з нападників, що ударив його рукояткою пістолета пішов разом з ОСОБА_27 до кабінету будинку, а другий нападник із електрошокером залишився поряд з ним. Цивільний позов, пред`явлений на суму 50000 грн., потерпілий ОСОБА_14 у судовому засіданні підтримав повністю.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що проживає у будинку АДРЕСА_3 . 28.11.2014 року, приблизно о 18.00 год., він заходився вдома з дружиною ОСОБА_27 за вказаною адресою. У його будинку знаходилося троє сантехніків. Оскільки цього дня у нього була запланована зустріч о 19.00 год. в с. Строжниця у ресторані «Чарда», він о 18.50 год. вийшов з дружиною, яка в той час перебувала у підвальному приміщені разом з одним із сантехніків, та повідомив їй, що буде відлучатися з будинку. Відразу о 18.50 год. він виїхав з дому та приїхав у с. Строжниця до ресторану «Чарда» і приблизно через дванадцять-п`ятнадцять хвилин отримав повідомлення на телефон про те, що у його будинку спрацювала тривожна кнопка. Він зателефонував дружині, однак вона не підняла слухавку. Потім дружина зателефонувала йому та повідомила, що відбувся напад на його сім`ю у будинку, до вони проживають. Відразу після цього він прибув додому, де знаходилася його дружина, яка перебувала у психологічному стурбованому стані та троє сантехніків. Дружина розповіла йому про те, що відбулося в будинку, його діти перебували у дуже тривожному стані, старший син почав заїкатися та не хотів спускатися з другого поверху вниз. Дружина йому розповіла про те, що відбулося та описала нападників, як вони виглядали. Також дружина повідомила йому, що чітко запам`ятала нападників за голосом та за очима. Дружина повідомила йому, що у одного з сантехніків забрали сумку із грошами в сумі двадцять чи тридцять тисяч гривень. Дружина розказала йому, що їй погрожували зброєю, мав місце постріл у підвальному приміщенні, а саме, особа, яка була старша з віком і нижча за зростом, вистрілила у стелю, потім взяла дружину за руку, а сантехніка у той час закрили у підвалі. Один з нападників, який старший за віком, заводив дружину у будинок, а другий нападник застосовував фізичну силу до інших двох сантехніків, які працювали у будинку. Він знайомий з батьками обвинуваченого ОСОБА_21 , які проживали в с. Минай, де колись проживав і він.

Свідок ОСОБА_31 у судовому засідання пояснив, що на початку 2015 року по відношенню до нього було вчинено розбійний напад у нього вдома с. Строжниця, який схожий на напад, що мав місце у 2014 році у місті. Його було викликано до райвідділу для надання пояснень з приводу нападу в кримінальному провадженні відносно нього як потерпілого. Він надав пояснення щодо свого провадження і йому стало відомо, що вказані злочини схожі між собою. У райвідділі слідчим йому було надано відеоматеріал, а саме відеофайли, з якими він ознайомився, на яких була дужа велика схожість між тим особами, які вчинили напад відносно нього і які були на наданих йому відеофайлах. Як йому стало відомо, по відношенню до ОСОБА_19 вказаними особами застосувалися пістолет та електрошокер, «скотч», і так само, як і в його випадку, одна людина була вищого росту Дичка, а інша нижчого зросту. На відео видно як дві особи, одягнуті у балаклави та в теплих куртках, перестрибують через паркан, заходять у будинок, а потім виходять з будинку з жінкою. На відео чітко видно, що це дві особи у балаклавах, манера ходьби однієї з осіб схожа на манеру ходьби з тою, що мала місце в особи, яка вчинила розбійний напад по відношенню до нього. Одна з осіб була вища за зростом, а інша нижчою. Обоє вказаних осіб за зростом такого ж, як у осіб, що вчинили напад по відношенню до нього у с. Строжниця. На відео чітко неможливо було визначити колір одягу, в який були одягнуті зазначені особи. Для перегляду слідчим йому було надано декілька відеофайлів з чітким зображенням.

З протоколу прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 28.11.2014 року вбачається, що вона повідомила про те, що приблизно о 19.00 год., 28.11.2014 року, двоє осіб чоловічої статті із масками на обличчі увірвалися до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де зв`язали чотирьох людей, застосували електрошокер, невстановлену зброю та викрали у робітника ОСОБА_12 38000 грн. (т. 2, а.с. 3, 4).

Згідно з протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 28.11.2014 року останній повідомив, що приблизно о 19.00 год., 28.11.2014 року, двоє невстановлених осіб чоловічої статті із масками на обличчі увірвалися до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де застосували до нього ( ОСОБА_12 ) електрошокер, зв`язали, закрили у підвальному приміщенні, при цьому з його чоловічої сумки забрали грошові кошти в сумі 38000 грн. (т. 2, а.с. 5, 6).

З протоколу огляду місця події та ілюстративної таблиці до нього від 28.11.2014 року, проведеного на підставі заяви ОСОБА_11 , розпочатого о 20.30 год. та закінченого о 00.10. год., вбачається, що об`єктом огляду є будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Будинок двохповерховий із двором навколо будинку, по периметру наявна огорожа. Будинок обладнаний системою відео спостереження та підключений до системи охорони (ДСО). На момент огляду ворота відчинені. Із спереду будинку наявний центральний вхід до нього. Ліворуч від будинку в задній частині розміщений другий вхід (через терасу). На терасі на момент огляду з правого боку під стіною наявні кульки із сміттям, з лівого боку розміщені крісла, столик та диван. Двері пластикові із вставним склом, без пошкоджень. За даними дверима розміщене кухонне приміщення. Зі слів заявниці у даному приміщенні біля входу до дверей були зв`язані два робітника, які здійснювали установлення фільтрів для води. Ліворуч від вхідних дверей розміщений кухонний шкаф, за ним на підлозі розміщений кухонний посуд. Далі розміщені ще одні двері, під стіною розміщені кухонні меблі з наявним посудом на них. На підлозі біля шафи розміщені два ящики із миючими засобами, пакет із речами. Біля даних речей на підлозі на момент огляду виявлено частину чорної мотузки, зі слів заявниці зі допомогою були зв`язані її руки. Крім цього, в даній ділянці на підлозі лежали два зв`язані робітники. Праворуч від входу на підлозі розташовані миючі засоби, пилосос. Далі від кухні йде прохід до холу. У правій частині холу розміщений кухонний стіл, на якому наявний посуд. Праворуч від даного столу розташовані меблі (диван, крісла, шафа, домашній кінотеатр, камін). Далі веде прохід до коридорного приміщення. З правого боку розмішений столик (журнальний), крісла. Напроти них під стіною розміщено дзеркало з шухлядою. На момент огляду на шухляді зверху розміщена помада, інші косметичні засоби, журнал, жіноча сумочка чорного кольору. Перша шухляда з лівого боку привідкрита, друга шухляда витягнута, із косметичкою, серветками, засобом для одягу, а третя шухляда також відчинена. Зі слів заявниці дані шухляди відкривалися злочинцями. Із коридорного приміщення до правого боку розміщений центральний вхід. Пряму по коридору розміщений робочий кабінет. На момент огляду двері відчинені. З лівого боку під стіною розміщена шафа, обстановка на порушена. Праворуч від дверей розміщена вздовж стіни тумба, на якій розміщений телевізор, принтер. В куті даного приміщення біля тумби розміщений кутовий шкаф. Нижні дверцята даної шафи відчинені, в тумбочці знаходяться дві пляшки, одна пуста, а друга з-під вина. Посередині кімнаті знаходиться письмовий стіл, на якому обстановка на порушена. З другого боку в столі міститься шкафчик та шухляда. На момент огляду дверцята шкафчику відчинені. У даній шухляді розміщені папки та файли із документами. Поряд із столом на підлозі розкидані дві сумки чорного кольору. Після чого з правого боку від центрального входу під огорожею, на відстані 70 см від неї, у місці насаджень було виявлено чотири сліди від низу взуття. З правого боку від будинку під стіною у правому куті наявне підвальне приміщення, при вході до якого наявне підвальне приміщення, при вході до якого наявна металічна огорожа, яка на момент огляду відчинена. Від даний воріт ведуть до низу східці, на яких було виявлено мікроволокна чорного та білого кольорів. В низу східців наявні металічні двері, які на момент огляду відчинені. При вході до даного підвального приміщення, праворуч під стіною наявний металічний держатель для квітів. Далі під стіною наявна дерев`яна бочка, обернена, над якою в стелі наявний отвір, навколо якого відпавша частина штукатурки. Далі розташовані ще дві дерев`яні бочки, за якими на підлозі розміщені пластмасові горшки для квітів. За ними розташовані два ящики з картоплею та яблуками, а за ними розташовані двері, які ведуть наступного приміщення, на момент огляду двері відчинені. Ліворуч від даних дверей розміщені стелажі з продуктами, на підлозі біля них ящики з яблуками. Під стіною за стелажами розміщені блоки з водою, далі стелаж для вина. Посередині даного приміщення на підлозі на момент огляду виявлено мотузки чорного кольору, клейку стрічку білого кольору, розбиті окуляри чорного кольору чоловічі, біля краю дверей було вилучено металічні залишки. У другому приміщенні в підвалі двері відчинені, з лівого боку наявний стелаж із речами. В ході проведення огляду було виявлено та вилучено; мікроволокна з шухляди дзеркала, упаковані у паперовий конверт; мікроволокно, вилучене з підлоги біля кутового шкафу робочого кабінету, упаковано у паперовий конверт; сліди матерії із зовнішньої частини вхідних дверей, упаковані у паперовий конверт; мотузка чорного кольору, вилучена з кухні, упакована у спецпакет № 1142022; два сліди матерії із зовнішніх дверей, упаковані у спецпакет № 1142021; сліди папілярних ліній долоні рук, упаковані у спецпакет № 1142020; три сліди папілярних ліній, упаковані у спецпакет № 1142023; 1 ОДР походження з калітки підвалу, упакований у спецпакет № 1142015; 1 ОДР походження з верхньої шухляди робочого столу, упакований у спецпакет № 1142018; 1 ОДР походження із шухляди кутової шафи робочого кабінету упаковано у спецпакет № 1142016; 1 ОДР походження з дверцят робочого столу, упакований у спецпакет № 11442017; дві сумки чоловічі чорного кольору, упаковані у поліетиленовий пакет чорного кольору; відрізки мотузки та клейкої стрічки, виявлені в підвалі, упаковані у спецпакет № 1842426; відрізки мотузки із сходинок до підвалу, упаковано у спецпакет № 1142019; чашка «Петрі» зі скобом матеріалу невідомого походження, упаковано у спецпакет № 1122014; чотири гіпсові злипки низу взуття (т. 2, а.с. 7-27).

Відповідно до протоколу огляду місця події та ілюстративної таблиці до нього від 29.11.2014 року об`єктом огляду є підвальне приміщення будинку АДРЕСА_3 . Вхід на територію будинку здійснюється через металеві ворота. По периметру даний будинок огороджено суцільною огорожею висотою приблизно 2,5 м. Позаду даного будинку розміщено ТОВ «Бруклін Карпати». Пройшовши на територію подвір`я будинку з правої сторони розміщене підвальне приміщення, вхід до якого здійснюється через металеві двері із врізаним замком без видимих пошкоджень. Пройшовши до середини даного приміщення розміром 3 х 5 м напроти дверей під стіною розміщена дерев`яна палка (стелаж). Продовжуючи огляд приміщення під стелажем на підлозі виявлено металевий предмет циліндричної форми жовтого кольору, схожий на кулю, яка вилучена у спецпакет експертної служби МВС № 1143435 та опечатано. Продовжуючи огляд приміщення на стелі на відстані 80 см від дверей по вертикалі та 30 см від вікна по горизонталі виявлено пошкодження круглої форми діаметром 5 см. Дане пошкодження при огляді помітно в глибину в бетон розміром 9 мм Під час огляду вилучено металевий предмет циліндричної форми жовтого кольору, схожий на кулю, який поміщено у спецпакет експертної служби МВС № 1143435 та опечатано (т. 2, а.с. 28-34).

Висновком експерта № 16/1173 від 28.01.2015 року підтверджується, що куля (об`єкт, наданий на дослідження та упакований у спецпакет експертної служби МВС України № 1143435) є складовою частиною пістолетного патрона. Куля є складовою частиною пістолетного патрона калібру 9 мм центрального бою, який призначений для стрільби із пістолетів системи Макарова, Стєчкіна, пістолетів «Форт» та іншого відповідного калібру. Куля в наданому для дослідження стані деформована від зіткнення із твердою поверхнею, також на поверхні кулі наявні повздовжні паралельні траси утворені внутрішньою поверхнею ствола від нарізної зброї. Кількість нарізів шість, лівого куту нахилу. Непридатна для проведення пострілів (т. 2, а.с. 40-42).

Висновком експерта № 16/148 від 20.04.2015 року стверджується, що куля, вилучена з місця події 28.11.2014 року за адресою: м. Ужгород, вул. Драгоманова, 10, спецпакет № 1143435, відстріляна із револьвера, який вилучений 26.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_4 (т. 2, а.с. 44-47).

З протоколу проведення слідчого експерименту та таблиці-ілюстрації до нього від 09.10.2015 року вбачається, що старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей про те, де, коли та за яких обставин було вчинено розбійний напад в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , про які було вказано ОСОБА_13 під час його допиту в якості потерпілого, на що останній погодився. Після цього ОСОБА_13 , поняті та слідчий сіли в службовий автомобіль марки УАЗ «Хантер», н/з НОМЕР_1 . Потерпілий ОСОБА_13 попросив водія відвезти учасників за адресою: м. Ужгород, вул. Драгоманова, 10. По приїзду за вищевказаною адресою потерпілий ОСОБА_13 попросив всіх учасників вийти з автомобіля. В подальшому потерпілий ОСОБА_13 провів всіх у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив що 27.11.2014 року йому та ОСОБА_14 продавець консультант магазину ОСОБА_29 повідомив, що наступного дня необхідно буде піти до ОСОБА_11 з метою замінити фільтр для очистки води. Наступного дня, а саме 28.11.2014 року протягом робочого дня вони займалися іншою роботою, пов`язаною із сантехнікою, та близько 18-ї год. вони втроє приїхали за адресою: АДРЕСА_3 . Привітавшись із власниками даного будинку вони зайшли всередину, де приступили до виконання вказаного виду роботи по встановленню фільтру для очистки води. Близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_29 разом із ОСОБА_25 , за проханням останньої, пішли до підвального приміщення, щоб подивитись дренажну систему. У свою чергу він та ОСОБА_14 залишились у кухонному приміщення, де продовжили роботи. Близько через 15 хв., з того моменту як із приміщення вийшли ОСОБА_29 та ОСОБА_11 , до кухонного приміщенні зайшли двоє невідомих осіб чоловічої статі, в одного із яких він побачив предмет, схожий на пістолет. Позаду них стояла ОСОБА_11 , яка була досить налякана. Відразу один із вказаних осіб, російською мовою, наказав їм лягти на підлогу, однак це його здивувало та у відповідь він запитав, що вони жартують. Вказані слова видимо розізлили вказаних осіб, оскільки особа, яка тримала у руках предмет, схожий на пістолет, підійшла до ОСОБА_14 та вдарила його рукояткою по голові. Зрозумівши, що це не жарт, він впав на коліна, при цьому вказана особа вдарила його ногою по лопатці від чого він приліг на підлогу. У свою чергу, щоб не нагнітати обстановку, яка склалася, також ліг обличчям до підлоги. В цей момент до них підійшов інший громадянин, який стояв поруч, та декілька разів наніс йому розряд електрошокером в область голови та шиї, також ОСОБА_33 були зроблені декілька ударів електрошокером по голові та шиї. Вказаний громадянин весь час стояв над нами та у наказовій формі, російською мовою, забороняв їм підніматись із підлоги. У свою чергу особа, яка тримала у руках предмет, схожий на пістолет, у наказовій формі наказала ОСОБА_11 провести його до приміщенні службового кабінету, що вона зробила. Близько через 4 хв. до кухонного приміщення знову зайшли ОСОБА_11 та особа, яка тримала у руках пістолет та повідомив особі, яка тримала електрошокер, щоб вони виходили. На його думку, їх злякало те, що діти ОСОБА_11 перелякались від побаченого та почали голосно кричати. Після того як вказані особи вийшли із приміщення ОСОБА_11 натиснула на тривожну кнопку виклику охорони, від чого спрацювала сигналізація. При цьому, зачинила вхідні двері та деякий час вони знаходилися у приміщенні. У подальшому ОСОБА_14 разом із ОСОБА_25 вийшли на подвір`я та попрямували до підвального приміщення, де відчинили двері та розв`язали руки і ноги ОСОБА_12 , який лежав на підлозі. Як повідомив ОСОБА_29 , вказані особи забрали із його сумочки грошові кошти в сумі близько 38000 грн. Також зауважив, що за медичною допомогою він не звертався, оскільки в цьому не було необхідності та від проходження судово-медичної експертизи відмовився, так як в цьому не було необхідності, оскільки видимих тілесних ушкоджень йому спричинено не було. У подальшому учасників було запрошено до Ужгородського МВ для складання протоколу слідчого експерименту (т. 2, а.с. 68-71).

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту та таблиці-ілюстрації до нього від 09.10.2015 року старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей про те де, коли та за яких обставин було вчинено розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , про які було вказано ОСОБА_12 під час його допиту в якості потерпілого, на що останній погодився. Після цього ОСОБА_12 , поняті та слідчий сіли в службовий автомобіль марки УАЗ «Хантер», н/з НОМЕР_1 . Потерпілий ОСОБА_12 попросив водія відвезти учасників за адресою: м. Ужгород, вул. Драгоманова, 10. По приїзду за вищевказаною адресою потерпілий ОСОБА_12 попросив всіх учасників вийти з автомобіля. У подальшому потерпілий ОСОБА_12 провів всіх у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив що на усній домовленості близько у 2012 році між ним та ОСОБА_34 була укладена угода про надання ним послуг, пов`язаних із сантехнічними роботами, у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 . До даного будинку протягом двох років він заходив неодноразово та виконував сантехнічні роботи, які необхідно було зробити, за що ОСОБА_35 з ним розраховувався. Він лише домовлявся за виконання роботи та після оцінки об`єкта наймав відповідних працівників, які виконають вказану роботу. У листопаді 2014 року ОСОБА_11 дружина ОСОБА_23 зателефонувала йому та попросила покласти фільтр для очистки води, на що він погодився. 28.11.2014 року, приблизно о 18 год. 10 хв., він разом із робочими ОСОБА_14 та ОСОБА_36 прийшли за вищевказаною адресою з метою покласти фільтр для очистки води. В цей момент у приміщенні будинку знаходилася ОСОБА_11 та ОСОБА_35 , які показали, де саме необхідно покласти вказаний фільтр. Він у свою чергу за проханням ОСОБА_11 разом із нею спустилися до підвального приміщення, яке розміщено окремо від будинку, щоб подивитись дренажну систему, у свою чергу хлопці залишилися у приміщенні будинку виконати вказану роботу. Перебуваючи у підвальному приміщенні, близько через 5 хв., всередину зайшов ОСОБА_35 , який повідомив дружині, що йде по роботі. Близько через 3 хв. після того, як ОСОБА_23 вийшов з підвального приміщення, всередину сходами вниз спустилися двоє невідомих осіб чоловічої статі із масками на голові. При цьому, один відразу крикнув, щоб вони лягли, обстановка, яка виникла, стала незрозумілою та він подумав, що хтось жартує. Однак один із хлопців вистрелив у стелю підвального приміщення та інший відразу підбіг до нього та вдарив його електрошокером по підбородку, при цьому затискав його руками до підлоги та при цьому ще декілька разів наніс йому удари електрошокером по шиї та підбородку. В той момент, як він лежав на животі, побачив, що інший чоловік знаходився біля ОСОБА_11 та зв`язував їй руки за спину. Громадянин, який повалив його на підлогу, заломив йому руки за спину та почав зв`язувати їх шнурком, також зв`язував ноги шнурком. У подальшому, поверху шнурка, вказаний громадянин замотав його руки та ноги клейкою стрічкою «скотч». Крім цього, зазначив, що за спиною в нього знаходилася чоловіча сумочка, чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі приблизно 38000 грн., які він носив із собою, оскільки кожного дня йому потрібно купляти якісь інструменти або господарські товари. Особи, яка зв`язувала його, відкрила вказану сумку та витягнула гроші з середини. Зауважив, що під час розмови один із вказаних осіб повідомив йому на російській мові «що ми там в АТО помираємо, а ви тут су....и жируєте», та запитав у нього, ким він працює, на що він відповів, що працюю сантехніком, і в той момент, коли витягнув грошові кошти, повідомив з усмішкою «ага сантехніком працюєш». У подальшому, на скільки він зрозумів, ОСОБА_11 витягнули на вулицю, однак з упевненістю сказати не може, оскільки був повернутим головою донизу і сильно перелякався, навіть не може з упевненістю сказати, чи втрачав свідомість. Через декілька хвилин вони разом затягнули його до окремої кімнати, де зачинили всередині. Що відбувалося у подальшому йому не відомо, лише почув у подальшому сигналізацію та шум, що вони тікають. Через деякий час двері відчинила ОСОБА_28 разом із працівником ОСОБА_37 та розв`язали йому руки. У подальшому приїхали працівники міліції, які задокументували вказаний факт. Також зауважив, що за медичною допомогою він не звертався, оскільки в цьому не було необхідності, та від проходження судово-медичної експертизи відмовився, так як в цьому не було необхідності. У подальшому учасників було запрошено до Ужгородського МВ для складання протоколу слідчого експерименту (т. 2, а.с. 72-76).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та таблиці-ілюстрації до нього від 09.10.2015 року старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей про те, де, коли та за яких обставин було вчинено розбійний напад в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , про які було вказано ОСОБА_14 під час його допиту в якості потерпілого, на що останній погодився. Після цього, ОСОБА_14 , поняті та слідчий сіли в службовий автомобіль марки УАЗ «Хантер», н/з НОМЕР_1 . Потерпілий ОСОБА_14 попросив водія відвезти учасників за адресою: м. Ужгород, вул. Драгоманова, 10. По приїзду за вищевказаною адресою потерпілий ОСОБА_14 попросив всіх учасників вийти з автомобіля. У подальшому потерпілий ОСОБА_14 провів всіх у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомив що 27.11.2014 року йому та ОСОБА_13 продавець консультант магазину ОСОБА_29 повідомив, що наступного дня необхідно буде піти до ОСОБА_11 з метою замінити фільтр для очистки води. Наступного дня, 28.11.2014 року, протягом робочого дня, вони займалися іншою роботою, пов`язаною із сантехнікою, та близько 18-ї год., вони втрьох приїхали за адресою: АДРЕСА_3 . Привітавшись із власниками даного будинку вони зайшли всередину, де приступили до виконання вказаного виду роботи по встановленню фільтру для очистки води. Близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_29 разом із ОСОБА_25 , за проханням останньої, пішли до підвального приміщення, щоб подивитися дренажну систему. У свою чергу він та ОСОБА_13 залишилися у кухонному приміщенні, де продовжили вказану роботи. Близько через 15 хв., з того моменту, як з приміщення вийшли ОСОБА_29 та ОСОБА_11 , до кухонного приміщенні зайшли двоє невідомих осіб чоловічої статі, в одного із яких він побачив предмет, схожий на пістолет. Позаду них стояла ОСОБА_11 , яка була досить налякана. Відразу один із вказаних осіб, російською мовою, наказав їм лягти на підлогу, однак це його здивувало та у відповідь він запитав, що вони жартують. Вказані слова розізлили вказаних осіб, оскільки особа, яка тримала у руках предмет, схожий на пістолет, підійшла до нього та вдарила його рукояткою по голові. Зрозумівши, що це не жарт, він впав на коліна, при цьому вказана особа вдарила його ногою по лопатці, від чого він приліг на підлогу. Як він побачив, після того як ліг на підлогу, ОСОБА_38 , який стояв поруч, відразу приліг біля нього обличчям до підлоги. В цей момент до них підійшов інший громадянин, який стояв поруч, та декілька разів наніс йому розряд електрошокером в область голови та шиї, а також ОСОБА_39 були зроблені декілька ударів електрошокером по голові та шиї. Вказаний громадянин весь час стояв над нами та у наказовій формі, російською мовою, забороняв їм підніматись із підлоги. У свою чергу особа, яка тримала у руках предмет, схожий на пістолет, у наказовій форма наказала ОСОБА_11 провести його до приміщенні службового кабінету, що вона зробила. Близько через 4 хв. до кухонного приміщення знову зайшли ОСОБА_11 та особа, яка тримала у руках пістолет, та повідомив особі, яка тримала електрошокер, щоб вони виходили. На його думку їх злякало те, що діти ОСОБА_11 перелякалися від побаченого та почали голосно кричати. Після того, як вказані особи вийшли із приміщення, ОСОБА_11 натиснула на тривожну кнопку виклику охорони, від чого спрацювала сигналізація. При цьому, зачинила вхідні двері та деякий час вони знаходилися у приміщенні. У подальшому він разом із ОСОБА_25 вийшли на подвір`я та попрямували до підвального приміщення, де відчинили двері та розв`язали руки і ноги ОСОБА_12 , який лежав на підлозі. Як повідомив ОСОБА_29 , вказані особи забрали із його сумочки грошові кошти в сумі близько 38000 грн. Зауважив, що за медичною допомогою він не звертався, оскільки в цьому не було необхідності та від проходження судово-медичної експертизи відмовився, так як в цьому не було необхідності, оскільки видимих тілесних ушкоджень йому спричинено не було. У подальшому учасників було запрошено до Ужгородського МВ для складання протоколу слідчого експерименту (т. 2, а.с. 77-80).

З протоколу проведення слідчого експерименту та таблиці-ілюстрації до нього від 09.10.2015 року вбачається, що старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей про те де, коли та за яких обставин було вчинено розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , про які було вказано ОСОБА_11 під час її допиту в якості потерпілої, на що остання погодилася. Після цього, ОСОБА_11 , поняті та слідчий сіли в службовий автомобіль марки УАЗ «Хантер», н/з НОМЕР_1 . Потерпіла ОСОБА_11 попросила водія відвезти учасників за адресою: м. Ужгород, вул. Драгоманова, 10. По приїзду за вищевказаною адресою, потерпіла ОСОБА_11 попросила всіх учасників вийти з автомобіля. У подальшому потерпіла ОСОБА_11 провела всіх у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де повідомила що 27.11.2014 року вона зателефонувала продавцю консультанту магазину «Водяний» ОСОБА_12 , якого під час розмови попросила встановити фільтр для очистки води за місцем його проживання. На вказану пропозицію ОСОБА_40 погодився, оскільки час від часу займається встановленням або заміною сантехніки у їх будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Наступного дня, 28.11.2014 року, близько 18.00 год., до будинку за місцем її проживання приїхав ОСОБА_29 та двоє працівників, зокрема на ім`я ОСОБА_38 та ОСОБА_41 . У подальшому вони разом попрямували до кухонного приміщення вказаного будинку, де вона показала працівникам, де саме потрібно поміняти фільтр для очистки води. Близько 18 год. 50 хв. вона попросила ОСОБА_12 пройти разом з нею до підвального приміщення, яке розміщене окремо від основної будівлі, щоб останній подивився дренажну систему. На що він погодився і вони разом попрямували до підвалу, вхідні двері при цьому залишили незачиненими. Близько через 5 хв., з того моменту як вони зайшли всередину, до неї підійшов її чоловік ОСОБА_35 , який повідомив, що йому необхідно відлучитися по роботі. Перебуваючи у підвальному приміщенні вона пояснювала ОСОБА_42 , яку саме необхідно виконати роботу та близько через 3 хв., після того як ОСОБА_23 вийшов із підвального приміщення, всередину сходами вниз спустилися двоє невідомих осіб чоловічої статі із масками на голові. При цьому, один відразу крикнув, щоб вони лягли, обстановка яка виникла стала незрозумілою і вона подумала, що хтось жартує. Однак, один із хлопців вистрелив у стелю підвального приміщення, а інший відразу підбіг до ОСОБА_12 і вдарив його електрошокером по підбородку, при цьому затискав його руками до підлоги та ще декілька разів наніс ОСОБА_42 удари електрошокером по шиї та підбородку. Громадянин, який повалив ОСОБА_12 на підлогу, заломив йому руки за спину та почав зв`язувати їх шнурком, також зв`язував ноги шнурком. У подальшому поверху шнурка вказаний громадянин замотав його руки та ноги клейкою стрічкою «скотч». Крім цього, за спиною в нього знаходилася чоловіча сумка чорного кольору. Під час розмови один із вказаних осіб повідомив ОСОБА_42 на російській мові «що ми там в АТО помираємо, а ви тут су...и жируєте, ми Майдан пройшли». При цьому, інший громадянин, який тримав у руках предмет, схожий на пістолет, підійшов до неї і вона злякалася та лягла обличчям до підлоги, при цьому останній зав`язав їй за спину руки мотузкою чорного кольору. При цьому, в наказовій формі сказав, щоб вона провела його до будинку, на що вона погодилася та підвелася, вони разом вийшли на подвір`я, де останній запитав у неї, чи є ще хтось у приміщенні будинку, на що вона відповіла, що у приміщенні будинку перебувають ще двоє сантехніків та двоє її дітей. Почувши вказані слова даний громадянин почав розпитувати у неї якої вони тілобудови та скільки років її дітям. У подальшому вони знову спустилися до підвального приміщення, де вказаний громадянин повідомив іншому, що всередині будинку перебувають ще двоє сантехніків. Почувши вказані слова вони разом потягли ОСОБА_42 до кімнати у підвальному приміщенні, де зачинили його. В подальшому вони разом, тобто вона та двоє громадян вийшли на подвір`я і пройшли через двері до кухонного приміщення, де знаходилися інші сантехніки. Зайшовши всередину вони наказали сантехнікам лягти на підлогу, при цьому кілька разів вдарили їх електрошокером. Один із вказаних громадян залишився біля сантехніків, а інший наказав йому, щоб показала йому, де знаходяться гроші. В цей час це мабуть побачили її діти, оскільки почали плакати. Так як діти знаходилися у холі першого поверху вказаного будинку, вона вирішила провести даного громадянина до службового кабінету її чоловіка. Зайшовши у кабінет останній сказав, щоб вона показували, де знаходиться сейф та гроші, на що вона відповіла, що вони грошові кошти у будинку не тримають. Однак, він її не слухав та почав дивитись у шафі та сумках. Через кілька хвилин до кабінету зайшов інший нападник, який також почав шукати гроші. В цей час вони почули, що син говорить по телефону і вони налякалися, від чого відразу вийшли на вулицю та попрямували у невідомому напрямку. Вона пішла на кухню, де повідомила хлопцям, що нападники вийшли, в подальшому вона натиснула тривожну кнопку охорони та сигналізацію і відразу разом із сантехніком спустилися до підвального приміщення, де розв`язали Едуарду руки. Зауважила, що за медичною допомогою вона не зверталася, оскільки в цьому не було необхідності та від проходження судово-медичної експертизи відмовилася, так як в цьому не було необхідності. На запитання охарактеризувати загальні риси осіб, які вчинили розбійний напад, щодо мав місце 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та чи зможе вона їх впізнати на даний час за характерними ознаками зовнішності та тілобудові, ОСОБА_11 відповіла, що характерні ознаки особи, яка тримала у руках пістолет та яка зв`язувала її наступні: особа чоловічої статі, віком близько 45-50 років, худорлявої тілобудови, зростом близько 170 см, одягнений у зимню куртку камуфляжну, схожу на куртку працівників беркута, штани також камуфляжні, обуті в берци, на голові лижня чорна шапка з прорізом на очах, очі світлого кольору та брови також світлого кольору, з явно вираженими припухлостями над повіках і під очима, обличчя витягнуте, довге, оскільки воно проглядалося через прилягаючу маску (балаклаву, переносиця якої закрита з тонкого матеріалу), без маркування фірми виробника та будь-яких написів, одягнену на голові. Щодо характерних ознак особи, яка тримала електрошокер та зв`язувала ОСОБА_11 повідомила наступні: особа чоловічої статі, віком близько 25 років, худорлявої тілобудови, однак плотнішої ніж попередній, зростом близько 175-180 см, одягнений в чорний одяг (схожа на форму охоронців), обутий в берци, на голові маска (балаклава, переносиця якої закрита, з тонкого матеріалу), без маркування фірми виробника та будь-яких написів, через відкриту частину у масці було помітно очі темного кольору, повіки темного кольору, брови темного кольору. На запитання, чи зможу вона їх впізнати ОСОБА_11 повідомила, що якщо їй пред`являть осіб для впізнання, то вона впізнає вказаних осіб за ознаками зазначеними вище. Крім цього, ОСОБА_11 зауважила, що із засобів масової інформації їй стало відомо про те, що аналогічний розбійний напад відбувся у січні 2015 року, який мав місце у с. Сторожниця Ужгородського району. Це її зацікавило і вона почала шукати більш детальну інформацію по вказаному розбійному нападі. В ході аналізування засобів масової інформації вона знайшла відеозапис, в якому потерпілий вказаного розбійного нападу надавав інтерв`ю одному із журналістів, де в ході розмови повідомив про діалог, який відбувся між ним та особами нападників. В цей момент вона зрозуміла, що це одні й ті самі особи, які вчинили розбійний напад на належний їй будинок, що мало місце 28.11.2014 року, зокрема, наказова форма та висловлювання нападників аналогічно сходилися із словами осіб, які вчинили розбійний напад на їх будинок. Зокрема, вказаними словами були: «Давай гроші інакше зараз почекаємо твого чоловіка і ти хочеш, щоб ми зробили йому боляче», що було сказано на російській мові. На запитання, чи зможе вона описати рукавички, у яких були одягнені нападники під час розбійного нападу, що мав місце 28.11.2014 року в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 відповіла, що вказані рукавички були однотонні з обох сторін, чорного кольору, без маркування фірми виробника, без написів і наявності іншого кольору, без скраплення на внутрішній стороні. У подальшому учасників було запрошено до Ужгородського МВ для складання протоколу слідчого експерименту (т. 2, а.с. 81-87).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та таблицею-ілюстрацією до нього від 05.11.2015 року старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, за участю потерпілої ОСОБА_11 , перед пред`явленням особи для впізнання у останньої попередньо з`ясовано, чи зможе вона впізнати особу, яку бачила 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., під час розбійного нападу в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу. На запитання слідчого потерпіла ОСОБА_11 відповіла, що особу, яка 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , впізнати зможе, так як вказана особа знаходилася від неї на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами тілобудови, віку та зросту, очей, брів та розміру носа. Зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала у руках пістолет та яка зв`язувала її наступні: особа чоловічої статі, віком близько 45-50 років, худорлявої тілобудови, зростом близько 170 см, одягнений на момент вчинення злочину у зимню куртку камуфляжну, схожу на куртку працівників беркута, штани також камуфляжні, обутий в берци, на голові лижня чорна шапка з прорізом на очах, очі світлого кольору та брови також світлого кольору, з явно вираженими припухлостями над повіках і під очима, обличчя витягнуте, довге, оскільки воно проглядалося через прилягаючу маску (балаклаву, переносиця якої закрита, з тонкого матеріалу, без маркування фірми виробника та будь-яких написів, одягнену на голові. На запитання, чи впізнає вона когось з осіб зображених на фотознімках, потерпіла ОСОБА_11 повідомила, що впізнає фотознімок особи, яка розміщена під номером фото № 4, як таку, що 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в руках якої знаходився пістолет, так як вказана особа знаходилася від неї на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами очей, розміром носу, кольору та розмірам брів. Ознаки (чи їх сукупність), за якими особа впізнала особу, зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала у руках пістолет та яка зв`язувала її наступні: особа чоловічої статі, віком близько 45-50 років, худорлявої тілобудови, зростом близько 170 см, очі світлого кольору та брови також світлого кольору, з явно вираженими припухлостями над повіках і під очима, обличчя витягнуте, довге, оскільки воно проглядалось через прилягаючу маску (балаклаву, переносиця якої закрита, з тонкого матеріалу), без маркування фірми виробника та будь-яких написів, одягнену на голові. Потерпіла ОСОБА_11 зауважила, що впізнає його точно, сумнівів у впізнанні немає, а інших осіб, пред`явлених для впізнання за фотознімками, не знає і раніше ніколи не бачила. Згідно з даним протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_11 показала на особу, зображену на фото під № 4, якою згідно з довідкою про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання, є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2, а.с. 88-94).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та таблицею-ілюстрацією до нього від 05.11.2015 року вбачається, що старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, за участю потерпілої ОСОБА_11 , перед пред`явленням особи для впізнання у останньої попередньо з`ясовано, чи зможе вона впізнати особу, яку бачила 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., під час розбійного нападу в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу. На запитання слідчого потерпіла ОСОБА_11 відповіла, що особу, яка 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , впізнати зможе, так як вказана особа знаходилася від неї на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами тілобудови, віку та зросту. Зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала електрошокер та зв`язувала наступні: віком близько 25 років, худорлявої тілобудови, однак плотнішої ніж попередній, який тримав пістолет, зростом близько 175-180 см, на момент вчинення злочину був одягнений в чорний одяг (схожий на форму охоронців), обутий в берци, на голові маска чорного кольору (балаклава, переносиця якої закрита, з тонкого матеріалу), без маркування фірми виробника та будь-яких написів, через відкриту частину у масці було помітно очі темного кольору, повіки темного кольору. брови темного кольору. На запитання, чи впізнає вона когось з осіб, зображених на фотознімках, потерпіла ОСОБА_11 повідомила, що впізнає фотознімок особи, яка розміщена під номером фото № 2, як таку, що 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв. вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в руках якої знаходився електрошокер, так як вказана особа знаходилася від неї на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами очей, розміром носу, кольору та розмірами брів. Ознаки (чи їх сукупність), за якими особа впізнала особу, зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала електрошокер та зв`язувала наступні: віком близько 25 років, худорлявої тілобудови, зростом близько 175-180 см, очі темного кольору, повіки темного кольору, брови темного кольору. Потерпіла ОСОБА_11 зауважила, що впізнає його точно, сумнівів у впізнанні немає, а інших осіб, пред`явлених для впізнання за фотознімками, не знаю і раніше ніколи не бачила. Згідно з даним протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_11 показала на особу, зображену на фото під № 2, якою згідно з довідкою про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання, є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2, а.с. 95-101).

Згідно з рапортом ст. о/у УКР УМВС України в Закарпатській області від 09.06.2015 року за вих. № 10/1699, на ім`я слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_43 , на виконання окремого доручення № 35/20893 від 09.06.2015 року по ЄРДР № 0002861 від 29.11.2014 року, внесеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, працівниками УКР УМВС України в Закарпатській області проведено аналіз вчинених на території обслуговування розбійних нападів на предмет виявлення серійності. Проведеним порівняльним аналізом за способом вчинення кримінального правопорушення, предметом посягання, описом злочинців, поведінкою під час вчинення злочину стало відомо, що на території обслуговування зареєстроване аналогічне кримінальне правопорушення в Ужгородському РВ УМВС. Зокрема, 26.01.2015 року, о 18.40 год. на ПЦС УДСО при УМВС надійшов сигнал «тривога» з охоронюваного об`єкту, де нарядом спеціального взводу групи затримання роти міліції охорони УДСО було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_4 , де на охоронюваному об`єкті в будинку, який належить ОСОБА_44 , 1958 р.н., мешканці АДРЕСА_5 , відбулося спрацювання тривожної сигналізації. Прибувши на охоронюваний об`єкт, працівники наряду через вікно будинку побачили двох невідомих осіб чоловічої статі, одягнутих в темний одяг та лижні матерчаті маски на голові, в руках яких знаходилися пістолет, на вигляд типу револьвер, електрошокер та саморобна дерев`яна палиця. Зазначені особи намагалися заволодіти ТМЦ власника будинку. Працівник міліції зайшов всередину приміщення через вхідні двері та на його вимогу припинити протиправні дії невідомі особи не відреагували та спробували чинити опір, зробивши 6 пострілів з пістолета у його напрямку, з них 2 осічка. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про міліцію» ним була застосована табельна вогнепальна зброя, зробивши 6 пострілів, внаслідок чого одного з порушників ОСОБА_7 , 1950 р.н., поранено в область ніг та живота, а ОСОБА_6 , 1996 р.н., отримав садно нижньої гомілки лівої ноги. Після цього, злочинців було затримано, а також в будинку було виявлено сина власниці ОСОБА_45 , 1980 р.н, з пластмасовою затяжкою на руках та видимими тілесними ушкодженнями. Як повідомив ОСОБА_31 , нападників було троє, один з яких перебував на вулиці та втік. По даному факту СВ Ужгородського РВ УМВС внесено відомості до ЄРДР за № 0000151 від 26.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. З огляду на вищевказане є підстави вважати, що в обох випадках кримінальне правопорушення вчинено однією групою осіб. Оскільки, обидва розбійні напади вчинено на приватний будинок заможних громадян із застосуванням фізичної сили, електрошокера та вогнепальної зброї, щодо потерпілих, предметом посягання являлися грошові кошти, в помешканні діяло двоє осіб, при цьому третій залишався на подвір`ї, в спілкуванні з потерпілими правопорушники видавали себе за біженців із східних областей, розповідаючи про те, що люди там страждають та голодують, а хтось живе заможно і безтурботно. За вчинення даного кримінального правопорушення на місці події було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час огляду місця поді у вищевказаних злочинців, окрім інших речей, було вилучено вогнепальну зброю. В ході проведення експертизи, згідно з висновками експерта стало відомо, що в обох випадках під час вчинення розбійних нападів злочинцями була використана одна і та сама вогнепальна зброя (т. 2, а.с. 102-104).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2015 року вбачається, що старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_12 , перед пред`явленням особи для впізнання у останнього попередньо з`ясовано, чи зможе він впізнати особу, яку бачив 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., під час розбійного нападу в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. На запитання слідчого потерпілий ОСОБА_12 відповів, що особу, яка 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , впізнати зможе, так як вказана особа знаходилася від нього на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами тілобудови, віку та зросту, очей, брів розміру носа. Зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала у руках пістолет та яка зв`язувала його наступні: особа чоловічої статі, віком близько 45-50 років, худорлявої тілобудови, зростом близько 170 см, одягнений на момент вчинення злочину у зимню куртку камуфляжну, схожу на куртку працівників беркута, штани також камуфляжні, обутий в берци, на голові лижня чорна шапка з прорізом на очах, очі світлого кольору та брови також світлого кольору, з явно вираженими припухлостями над повіках і під очима, обличчя витягнуте, довге, оскільки воно проглядалось через прилягаючу маску (балаклаву, переносиця якої закрита, з тонкого матеріалу), без маркування фірми виробника та будь-яких написів, одягнену на голові. На запитання, чи впізнає він когось з осіб, зображених на фотознімках, потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що впізнає фотознімок особи, яка розміщена під номером фото № 3, як таку, що 28.11.2014року, близько 18 год. 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в руках якої знаходився пістолет, так як вказана особа знаходилася від нього на невеликій відстані протягом тривного часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами очей, розміром носу, кольору та розмірами брів. Ознаки (чи їх сукупність), за якими особа впізнала особу, зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала у руках пістолет та яка зв`язала його наступні: особа чоловічої статі, віком близько 45-50 років, худорлявої тілобудови, зростом близько 170 см, очі світлого кольору то брови також світлого кольору, з явно вираженими припухлостями над повіках і під очима, обличчя витягнуте, довге, оскільки воно проглядалося через прилягаючи маску (балаклаву, переносиця якої закрита, з тонкого матеріалу), без маркування фірми виробника та будь-яких написів, одягнену на голові. Потерпілий ОСОБА_12 зауважив, що впізнає його точно, сумнівів у впізнанні немає, а інших осіб, пред`явлених для впізнання за фотознімками не знає і раніше ніколи не бачив. Згідно з даним протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_12 показав на особу, зображену на фото під № 3, якою згідно з довідкою про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання, є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2, а.c. 105-111).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2015 року старшим слідчим СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_12 , перед пред`явленням особи для впізнання у останнього попередньо з`ясовано, чи зможе він впізнати особу, яку бачив 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., під час розбійного нападу в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. На запитання слідчого потерпілий ОСОБА_13 відповів, що особу, яка 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , впізнати зможе, так як вказана особа знаходилася від нього на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами тілобудови, віку та зросту. Зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала електрошокер та зв`язувала наступні: віком близько 25 років, худорлявої тілобудови, однак плотнішої, ніж попередній, який тримав пістолет, зростом близько 175-180 см, на момент вчинення злочину був одягнений в чорний одяг (схожий на форму охоронців), обутий в берци, на голові маска чорного кольору (балаклава, переносиця якої закрита, з тонкого матеріалу), без маркування фірми виробника та будь-яких написів, через відкриту частину у масці було помітно очі темного кольору, повіки темного кольору, брови темного кольору. На запитання, чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках, потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що фотознімок особи, яка розміщена під номером фото № 3 дуже схожа на особу, як таку, що 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в руках якої знаходився електрошокер, так як вказана особа знаходилася від нього на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами очей, розмірам носу, кольору та розмірам брів. Ознаки (чи їх сукупність), за якими особа впізнала особу, зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала електрошокер та зв`язувала наступні: віком близько 25 років, худорлявої тілобудови, зростом близько 175-180 сантиметрів, очі темного кольору, повіки темного кольору, брови темного кольору. Потерпілий ОСОБА_12 зауважив, що впізнає його точно, сумнівів у впізнанні немає, а інших осіб, пред`явлених для впізнання за фотознімками, не знає, раніше ніколи не бачив. Згідно з даним протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_12 показав на особу, зображену на фото під № 3, якою згідно з довідкою про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання, є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2, а.с. 112-118).

Протоколом огляду відеозапису від 05.01.2016 року, проведеним старшим слідчим Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих та за участю свідка ОСОБА_31 , із додатком-конвертом оптичним диском «Verbatim» DVD-R 4.7 Gb 16Х Video 120 min, номер ZE5788-DVR-J47F4, відтвореного у судовому засіданні, підтверджується, що оглядом та переоглядом встановлено, що здійснено огляд матеріального носія та перегляд відеозапису на ньому, скопійованого відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_11 з камер зовнішнього спостереження приватного будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Драгоманова, 10. Об`єктом огляду є односторонній оптичний диск з написом : «Verbatim», «DVD-R 4.7 GB 16 X 120 min» та номером «ZE5788-DVR-J47F4». Об`єктом перегляду є відеозаписи, які знаходиться на матеріальному носієві оптичному диску з написом: «Verbatim», «DVD-R 4.7 GB 16 X 120 min» та номером «ZE5788-DVR-J47F4». За допомогою ПК в приміщенні кабінету № 26 СВ Ужгородського MB УМВС України в Закарпатській області вищевказаний диск поміщено в DVD-ROM та відкрито через ярлик «Мой копьютер». Згідно з властивостями обсяг, зайнятий інформацією на диску складає 77,4 МБ. На диску містяться 2 файли: файл № 1 «DOWNLOAD_5000_1001_8», який займає 47,936 МБ; файл № 2 «DOWNLOAD_5000_1001_1», який займає 31,392 МБ. Перегляд файлів проводиться за допомогою програми програвача «КМРlауеr». При перегляді файлу № 1 «DOWNLOAD_5000_1001_8», який займає 47,936 МБ, встановлено, що на вказаному файлі зафіксовано прибудинкову територію приватного будинку за адресою: м. Ужгород, вул. Драгоманова, 10. Вказаною територією є задня сторона подвір`я, зелена зона та бетонна доріжка. З лівої сторони розміщено бетонну огорожу, з правої сторони розміщено будинок. Відео розпочинається 28.11.2014 року о 19.50.00 год. О 19.53.00 год. на поверхню огорожі залізають двоє осіб чоловічої статі, які протягом 0,1 хв. спостерігають. О 19.54.00 хв. із вказаної огорожі на прибудинкову зелену зону перестрибнула перша особа чоловічої статті (особа № 1), який відразу вийшов на бетонну доріжку та лівою рукою махнув іншій особі. Вказана особа рухаються трохи нахиливши тулуб вперед. Вслід за першою особою перестрибує інша особа чоловічої статі (особа № 2), яка також виходить на бетонну доріжку із зеленої зони. Особа № 2, яка перестрибнула другою, ставши на тротуарну доріжку зігнула тулуб вперед та дивиться на поверхню доріжки. Протягом 0,7 хв. вказані особи спостерігають та в подальшому заходять за будинок. (Як повідомив свідок ОСОБА_31 , особа, яка перестрибнула огорожу першою дуже схожа на особу ОСОБА_7 , який 26.01.2015 року вчинив розбійний напад на будинок за адресою: АДРЕСА_4 . Вказану особу свідок ОСОБА_31 ідентифікував за загальними рисами тілобудови, ході, вказана особа одягнена у зимній одяг, однак він є більший за розміром, що добре відмічається під час руху. Хода даної особи також однакова та дуже схожа на ходу ОСОБА_7 , оскільки під час вказаного розбійного нападу він також рухався таким самим способом. Друга особа, яка перестрибнула огорожу, дуже схожа на ОСОБА_6 . Вказану особу він також ідентифікував за загальними рисами тілобудови та ході, яка у даної особи дуже відрізняється від інших, а саме спосіб руху дуже нагадує ходу особи, яка займається спортом. Оскільки під час руху дана особа трохи закидає праву ногу під ліву. Так само вказана особа рухалася під час розбійного нападу відносно нього, оскільки, як ним було зазначено в допиті потерпілого, що в той момент як ОСОБА_46 його побачив, він прискореною ходою підбіг до нього. Під час вказаного руху та і в подальшому русі, до моменту його поранення, він так само закидував ногу під себе, тобто до лівої ноги). О 19.54.30 год. вказані особи заходять за ріг будинку та в подальшому на вказаному відеозаписі не з`являються. Відео закінчується о 20.04.58 год., однак за вказаний період часу інформація, яка зафіксована на відео інтересу для слідства не представляє. При перегляді файлу «DOWNLOAD_5000_1001_1», який займає 31,392 МБ, встановлено, що на вказаному файлі зафіксовано подвір`я приватного будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Зокрема, з правої сторони розміщено будинок, з лівої сторони розміщено огорожу. Відео розпочинається 28.11.2014 року о 19.50.00 год. О 19.59.01 год. на відеозаписі з`являється особа, яка перестрибнула огорожу першою (як вище зазначено свідком ОСОБА_31 , вказана особа схожа на ОСОБА_7 ), який тримає за руку потерпілу ОСОБА_11 , руки якої зв`язані за спиною. Вказані особи зупиняються та в період часу до 19.59.47 год. спілкуються між собою, при цьому особа № 1 тримає за руку потерпілу ОСОБА_11 . В цей час вони знову відходять у сторону і таким чином зникають з місця фіксування камери. О 20.00.47 год. на відеозаписі знову з`являється особа № 1, поряд з якою, а саме з-заді рухається особа № 2 (вказана особа, під час перегляду відеозапису «DOWNLOAD_5000_1001_8», свідком ОСОБА_31 була ідентифікована як ОСОБА_6 ). З правої сторони даних осіб із зав`язаними за спину руками з правої сторони рухається потерпіла ОСОБА_11 . Дані особи рухаються у сторону вхідних дверей та підійшовши до дверей розвертаються та прямують по подвір`ї за ріг будинку. О 20.03.54 год. вказані особи виходять із будинку та проходять через подвір`я. Відеозапис закінчується о 20.04.55 год., однак за вказаний період часу інформація, яка зафіксована на відео інтересу для слідства не представляє. Учасники події занесені слідчим з урахуванням даних, отриманих ним в ході досудового слідства у кримінальному провадженні № 0002861 від 29.11.2015 року. Виявлено під час огляду: відеозаписи, які знаходиться на матеріальному носієві оптичному диску з написом: «Verbatim», «DVD-R 4.7 GB 16 X 120 min» та номером «ZE5788-DVR-J47F4», упаковано в паперовий конверт, який був запечатаний та скріплений підписами понятих та слідчого (т. 2, а.с. 119-122).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за аудіо-записом від 04.01.2016 року, проведеного старшим слідчим Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих та за участю потерпілої ОСОБА_11 , із додатком-конвертом оптичним диском «Verbatim» DVD-R 4.7 Gb 16Х Video 120 min, номер ZE5788-DVR-J47F4, відтвореного у судовому засіданні, вбачається, що перед пред`явленням особи для впізнання за аудіозаписом у потерпілої ОСОБА_11 попередньо з`ясовано, чи зможе вона впізнати особу, яку бачила 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., під час розбійного нападу в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , опитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, акцент, інтонацію, дикцію мовлення, голосову звучність та чіткість вимови слів, а також про обставини, за яких вона бачила та чула цю особу. На запитання слідчого потерпіла ОСОБА_11 відповіла, що особу, яка 28.11.2014 року, близько 18 години 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , впізнати зможе також за голосом, оскільки вказана особа знаходилася від неї на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за загальними рисами, в тому числі голосу. Зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала електрошокер та зв`язувала наступні: віком близько 25 років, худорлявої тілобудови, однак плотнішої ніж попередній, який тримав пістолет, зростом близько 175-180 см, на голові маска чорного кольору (балаклава, переносиця якої закрита, з тонкого матеріалу), без маркування фірми виробника та будь-яких написів, через відкриту частину у масці було помітно очі темного кольору, повіки темного кольору, брови темного кольору. Вказана особа говорила місцевим акцентом, тобто, який притаманний жителям м. Ужгорода та Ужгородського району, оскільки під час розмови були вжиті слова суржики, які переплітались зі словами російської мови. Перед початком проведення слідчої дій за допомогою копіювальної програми «CoolVerterSetupRU» із відео файлу протоколу допиту ОСОБА_6 було відкопійовано звукозапис в період часу з 00.05.04 год. по 00.05.31 год., з наступним текстом «Він прийшов, ми приїхали подивитись де. Потім він сказав, я приїду, там за день, а ти будь готовий в «течении» двох трьох тижнів. Я сидів дома. Він приїхав і передзвонив «всьо» завтра. Я «согласився» добре у скільки «то» годин. Сказав мені нічого не треба брати, «всьо» дома лиши, телефон, «одежду», «всьо» дали, прийшов. Прийшли, ми зайшли з-заді». Після цього, особам чоловічої статі в кількості троє чоловік віком, приближеним до вікової категорії ОСОБА_6 , був наданий текст, зі словами тексту вказаного під час допиту підозрюваного ОСОБА_6 . Зокрема, ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та ОСОБА_49 були вказані слова за вищевказаним текстом. Вказані аудіо записи за допомогою диктофону мобільного пристрою «Nokia С5» зафіксовано та за допомогою персонального комп`ютеру відкопійовано на односторонній оптичний диск «Verbatim», «DVD-R 4.7 GB 16 X Video 120 min» та номером «ZE5788-DVR-J47F4». Після цього, до приміщення службового кабінету була запрошена потерпіла ОСОБА_11 , якій по черзі за допомогою персонального комп`ютера через програми програвача «КМРlауег» було пред`явлено для впізнання аудіо записи, з однаковим текстом «Він прийшов, ми приїхали подивитись де. Потім він сказав, я приїду, там за день, а ти будь готовий в «течении» двох трьох тижнів. Я сидів дома. Він приїхав і передзвонив «всьо» завтра. Я «согласився» добре у скільки «то» годин. Сказав мені нічого не треба брати, «всьо» дома лиши, телефон, «одежду», «всьо» дали, прийшов. Прийшли, ми зайшли з-заді». Зокрема, черговість була наступною: першим аудіо записом зафіксовано текст, промовлений ОСОБА_47 ; другим аудіо записом зафіксовано текст, промовлений ОСОБА_6 ; третім аудіо записом зафіксовано текст, промовлений ОСОБА_48 ; четвертим аудіо записом зафіксовано текст, промовлений ОСОБА_50 . На запитання слідчого до потерпілої ОСОБА_11 , чи впізнає вона серед пред`явлених їй аудіо записів голос особи, яка вчинила розбійний напад при обставинах зазначених вище. Потерпіла ОСОБА_11 , прослухавши пред`явлені їй для впізнання аудіо записи, заявила, що впізнає аудіо запис особи, яку було зазначено другою по рахунку, як таку, що 28.11.2014 року, близько 18 год. 50 хв., вчинила розбійний напад у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки вказана особа знаходилася від неї на невеликій відстані протягом тривалого часу, що є достатньо для того, щоб особу можна було ідентифікувати за голосом, зокрема, акцентом, інтонацію, дикцією мовлення, голосовою звучністю та чіткістю вимови слів, це та особа, у руках якої знаходився електрошокер. Ознаки (чи їх сукупність), за якими особа впізнала особу, зовнішній вигляд і прикмети особи чоловічої статі, яка тримала електрошокер та зв`язувала наступні: вказана особа, говорила місцевим акцентом, тобто, який притаманний жителям м. Ужгорода та Ужгородського району, оскільки під час розмови були вжиті слова суржики, які перепліталися зі словами російської мови. Зокрема, навіть при розмові під час допиту вказаною особою вживалися багато суржиків та слів російською мовою, такі як «в течении», декілька разів «всьо», «согласився», «то», «одежду». Такою самою інтонацією та переплетінням слів вказана особа, під час розбійного нападу вживала в ході розмови. Інших пред`явлених аудіо записів осіб для впізнання раніше не чула. Після закінчення процесуальної дій аудіо записи осіб чоловічої статі відкопійовано на односторонній оптичний диск «Verbatim», «DVD-R 4.7 GB 16 X 120 min» та номером «ZE5788-DVR-J47F4» (т. 2, а.с. 123-127).

Відповідно до протоколу огляду відеозапису від 31.12.2015 року, проведеного старшим слідчим Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_32 , у присутності двох понятих, із додатком-конвертом оптичним диском «TDK» DVD-R RECORDABLE 16Х /120MIN / 4.7 Gb, номер «chH206031624E22», відтвореного у судовому засіданні, об`єктом огляду є відеозапис проведення допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який проводиться у приміщенні службового кабінету № 26 Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. Загальна тривалість даного відеозапису 16 год. 22 с., під час якого ОСОБА_6 розповідає про обставини вчинення ним розбійного нападу за адресою: АДРЕСА_6 . В ході перегляду за допомогою копіювальної програми «CoolVerterSetupRU» було відкопійовано аудіо запис за період з 00.05.04 год. по 00.05.31 год., який відкопійовано на односторонній оптичний диск «Verbatim». Запис залишився на односторонньому оптичному диску «DVD-R» TDK, з якого здійснювалося копіювання. Під час огляду вилучено аудіо запис за період з 00.05.04 год. по 00.05.31 год., який відкопійовано на односторонній оптичний диск «Verbatim», відеозапис відкопійовано на диск «DVD-R» TDK (т. 2, а.с. 132-135).

Таким чином, оцінивши у сукупності вищенаведені докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що 28.11.2014 року, приблизно о 18.50 год., обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, проникли у житло за адресою: АДРЕСА_3 , де вчинили розбійний напад з метою заволодіння майном щодо потерпілої ОСОБА_11 , а також щодо потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 38000 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. п. 6, 12, 24 постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року № 10, розбій як злочин проти власності (ст. 187 КК України) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки). Злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Заперечення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, суд розцінює як форму захисту та намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою, і які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми у справі, зокрема, послідовними та чіткими показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_11 , яка ствердно вказала на вчинення розбійного нападу щодо неї саме обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , впізнавши їх за рисами обличчя, очей та інтонації розмови, показаннями потерпілого ОСОБА_12 та свідків сторони обвинувачення, письмовими доказами, а саме протоколом огляду місця події від 29.11.2014 року за адресою: м. Ужгород, вул. Драгоманова, 10, де було виявлено та вилучено кулю, яка у відповідності до висновку експерта № 16/1173 від 28.01.2015 року є складовою частиною пістолетного патрона та згідно з висновком експерта № 16/148 від 20.04.2015 року відстріляна із револьвера, який було вилучено 26.01.2015 року в обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 .

Відомості, які отримані в ході проведення слідчих експериментів за участю потерпілих повністю узгоджуються із даними протоколів огляду місця події, в тому числі щодо деталізації обстановки події, опису місця, речей, які розташовані на місці злочину, а також з протоколами пред`явлення потерпілим особи для впізнання за фотознімками.

Аналізуючи інші наведені та безпосередньо досліджені судом докази щодо обставин вчинених протиправних дій обвинуваченими, суд не вбачає підстав піддавати їх сумніву, оскільки вони узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності, доводять винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Порядок отримання доказів, вказаних у ч. 2 ст. 84 КПК України, передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) дотримання процесуального порядку отримання доказів; 4) дотримання правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.

За приписами ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Крім того, суд бере до уваги тільки безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, у тому числі показання учасників кримінального провадження, а надані ними під час досудового розслідування показання судом до уваги не беруться, і згідно з нормами КПК України вирок суду на них не може ґрунтуватися.

В даному провадженні доводів, які б спростовували надані стороною обвинувачення докази чи викликали сумніви в їх належності та допустимості стороною захисту не наведено.

Свідок сторони захисту ОСОБА_51 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_52 він дружить з дитинства. 29 листопада у нього ( ОСОБА_17 ) день народження. 28 листопада він святкував свій день народження, так як повинен був їхати 29 листопада. Він зустрівся з хлопцями 28 листопада, серед яких, крім обвинуваченого ОСОБА_53 з ними також був ОСОБА_54 . Інших хлопців, з якими святкував свій день народження, на прізвища та імена він не пам`ятає. Обвинувачений ОСОБА_46 разом з ним був приблизно з обіду, а саме з дванадцятої, другої чи третьої години, і до восьмої години вечора, після чого він ( ОСОБА_17 ) пішов одому. Увесь цей час обвинувачений ОСОБА_46 був разом з ним. Крім того, свідок ОСОБА_17 повідомив, що він ходив на попередні суди щодо ОСОБА_21 та в інших судових засіданнях дізнався щодо обставин даної справи. Органом досудового розслідування про вищенаведені обставини він не допитувався в якості свідка. Коли сталося пограбування до нього додому, а саме до батька, приходили працівники поліції, які розпитували його про те, чи відомо щось про обставини пограбування, про що його батько потім розповів йому ( ОСОБА_17 ). Точний день, коли це відбулося, він не пам`ятає. Про пограбування, а саме з приводу події, яка мала місце по вул. Володимирський, він дізнався від знайомих, і у подальшому по цьому він ходив до суду. Про вказані обставини він не повідомляв працівників поліції. Також свідок ОСОБА_51 зазначив, що він спитав у батька ОСОБА_53 про те, який другий суд у ОСОБА_55 (обвинуваченого). Батько ОСОБА_53 запитав у нього ( ОСОБА_17 ), чи може з`явитися до суду, щоб надати пояснення з приводу того, що вказаного дня обвинувачений ОСОБА_46 був разом з ним ( ОСОБА_17 ). Свій день народження разом з хлопцями святкували в ігровому клубі «Навігатор», що знаходиться по вул. Заньковецької, напроти мебельного магазину. Вони знаходилися біля вказаного ігрового клубу, а саме знаходилися як всередині, так і стояли на вулиці. Разом з хлопцями вони були разом приблизно п`ять-шість годин. Про те, що обвинуваченого ОСОБА_56 затримали він дізнався від знайомих відразу наступного дня, коли відбулася вказана подія. З приводи даної справи йому стало відомо недавно, приблизно півроку назад.

Свідок сторони захисту ОСОБА_57 у судовому засіданні показав, що у цей день, який він запам`ятав, оскільки ввечері, коли він прийшов додому, йому повідомили, що ходили працівники поліції по сусідам, сусід повідомив йому, що відбулася подія. Того дня з ОСОБА_58 вони зустрілися приблизно о другій-третій годині, ближче до обіду. Проводили час біля закладів «Зодіак» та «Навігатор». Було свято, у ОСОБА_59 наближався день народження, хтось пив пиво, а хтось грав за комп`ютерами. У районі між закладами « ОСОБА_60 » та «Навігатор» вони знаходилися приблизно до восьмої години вечора. Потім вони всі розпрощалися, розійшлися по домам, та приблизно о дев`ятій годині він прийшов додому. Далі ОСОБА_61 повідомив йому, що по сусідом бігали, до нього забігали, відбулася подія та питали, чи нічого не бачили, а тому він ( ОСОБА_16 ) запам`ятав цей день. Увесь той день він ( ОСОБА_16 ) був разом з обвинуваченим ОСОБА_52 . З Дичкою знайомий досить давно. Того дня він ОСОБА_62 бачив постійно і останній нікуди не відлучався та не відходив. Разом з ними було ще п`ятнадцять-двадцять людей, серед яких на прізвища ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 та інші. Спочатку його мати зателефонувала йому та сказала, що чула якісь вистріли, він зателефонував ОСОБА_72 , однак останній був без зв`язку, а потім дізнався з новин по його фотографії. Про вказану подію дізнався приблизно через три години, після того як зателефонувала йому мати. З новин він побачив фотографію ОСОБА_21 у наручниках, якого затримали за розбій, а саме по справі, за яку його затримали на «гарячому». Він ходив на суди щодо ОСОБА_21 , згадав, що мала місце вказана подія, сказав ОСОБА_73 , який згадав дату, з адвокатом і дядьком ОСОБА_58 здзвонилися і виявилося, що вказана подія мала місце саме тоді, коли вони було разом. Про певні обставини даного процесу він дізнався приблизно рік назад. У суд з приводу даної справи його попросив прийти дядько ОСОБА_74 (батько обвинуваченого ОСОБА_53 ), якому він сам повідомив, що йому відомо про обставини вказаного дня, коли відбувся розбій. Слідчому про вказані обставини, що йому відомі, він не повідомляв. 28 листопада вони заходили в «Навігатор», де грали за комп`ютерами, стояли біля «Зодіаку», гуляли та сиділи на зупинці.

Суд дає критичну оцінку вищевказаним поясненням свідків сторони захисту ОСОБА_75 та ОСОБА_76 і віддає перевагу показанням допитаних в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перед показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 і зазначених свідків сторони захисту, з якими обвинувачений ОСОБА_6 перебуває у дружніх стосунках, у зв`язку з тим, що вони були послідовними і чіткими, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.

Між тим, суд бере до уваги той факт, що свідки сторони захисту ОСОБА_51 та ОСОБА_57 про обставини перебування ОСОБА_6 28.11.2014 року разом із ними не повідомляли органу досудового розслідування, що і не було зроблено самим обвинуваченим ОСОБА_6 , а повідомили про дані обставини лише під час судового провадження, що у свою чергу викликає сумніви у достовірності цих показань.

Виходячи з вимог ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухвалення судового рішення.

Відповідно до положень ч. ч. 9, 11, 12 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Водночас, суд не може врахувати надані стороною захисту в судовому засіданні в якості доказів показання свідків ОСОБА_75 та ОСОБА_76 , оскільки ці докази не є допустимими в розумінні положень ст. 86 КПК України, так як вони не були відкриті стороні обвинувачення в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

При цьому, жодних доводів, які б давали підстави вважати, що потерпілі могли обмовити як обвинуваченого ОСОБА_6 , так і обвинуваченого ОСОБА_7 , стороною захисту не наведено.

Що стосується доводів обвинувачених про те, що під час досудового розслідування їм не було надано можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, суд констатує наступне.

В силу приписів ч. 10 ст. 290 КПК України у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.05.2016 року (308/3857/16-к) підозрюваному ОСОБА_6 , його захиснику ОСОБА_8 , підозрюваному ОСОБА_7 , його захисникам ОСОБА_77 та ОСОБА_78 , встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003007, розпочатого 03.09.2013 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 122 КК України, до 18.00 год. 20.05.2016 року. Водночас, слідчим суддею роз`яснено підозрюваним та їх захисникам, що після спливу зазначеного строку вони вважатимуться такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування (т. 2, а.с. 243-245).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів, від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»).

Як зауважив Європейський суд з прав людини, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є необхідним для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).

Відтак, з огляду на викладене та у відповідності до вимог ч. 10 ст. 290 КПК України після спливу встановленого строку для ознайомлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про особу винного, який є молодим за віком, не працює і не займається суспільно корисною роботою, на диспансерному обліку у психіатра, фтизіатра та під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в лікаря офтальмолога з діагнозом: гіперметропічний астигматизм обох очей, раніше не судимий.

Обставин, визначених ст. ст. 66, 67 КК України, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про особу винного, його вік, який є особою похилого віку (станом на момент вчинення злочину 28.11.2014 року йому 64 роки), одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ( ОСОБА_79 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_80 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів.

Обставин, визначених ст. ст. 66, 67 КК України, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Разом із тим, суд ураховує й те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину не визнали, заподіяні збитки не відшкодували.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, направленість злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 щодо декількох потерпілих, заволодіння чужими коштами, які не повернуто потерпілому, беручи до уваги дані про особу винного, його поведінку після вчинення злочину, суд вважає, що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч. 3 ст. 187 КК України.

З огляду на викладене та обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його поведінки після вчинення злочину, керуючись вимогами кримінального закону про те, що винній особі має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 є суспільно небезпечною особою, і його виправлення повинно відбуватися в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, що передбачена ч. 3 ст. 187 КК України.

Суд вважає, що саме такі покарання будуть достатніми, справедливими і необхідними для виправлення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і для запобігання вчиненню злочинів як ними, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положенням п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України визначено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_11 пред`явлено до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинувачених на її користь майнову та моральну шкоду у сумі 110000 грн. Посилається на те, що внаслідок події, яка мала місце 28.11.2014 року, її діти ОСОБА_81 , 2007 року народження, та ОСОБА_82 , 2011 року народження, перенесли важкий психологічний стрес, яким постійно потрібна медична допомога, що потребувало великі фінансові затрати. Їм була нанесена матеріальна шкода, яка згідно з підрахунком становить близько 10000 грн. Зазначає, що крім матеріальної шкоди їй та її дітям була нанесена моральна шкода, зокрема, вона та її чоловік не могли себе спокійно почувати після такої тяжкої наруги, яка сталася по відношенню до їх сім`ї, стан здоров`я у них після такого стресу став поганий, а вона після цього взагалі не могла себе спокійно почувати. Заподіяну моральну шкоду оцінює у розмірі 100000 грн. (т. 1, а.с. 29-31).

Потерпілим ОСОБА_12 пред`явлено до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинувачених на його користь майнову та моральну шкоду в сумі 88000 грн., зазначаючи, що внаслідок події, яка мала місце 28.11.2014 року, він переніс важкий психологічний стрес, йому була нанесена матеріальна шкода, яка становить 38000 грн. Крім матеріальної шкоди йому була нанесена моральна шкода, яка полягає в тому, що він не міг себе спокійно почувати після такої тяжкої наруги, яка сталася по відношенню до нього, стан здоров`я у нього після такого стресу став поганий, після цього він взагалі не міг себе спокійно почувати. Відтак, заподіяну моральну шкоду оцінює у розмірі 50000 грн. (т. 1, а.с. 26-28).

Потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_13 пред`явлено до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цивільні позови, згідно з якими кожен просять стягнути з обвинувачених на їх користь моральну шкоду в сумі 50000 грн. відповідно, посилаючись на те, що внаслідок події, яка мала місце 28.11.2014 року, вони перенесли важкий психологічний стрес, не могли себе спокійно почувати після такої тяжкої наруги, яка сталася по відношенню до них, стан здоров`я у них після такого стресу став поганий, після цього вони взагалі не могли себе спокійно почувати (т. 1, а.с. 20-25).

Цивільні позови потерпілих підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 у частині відшкодування майнової шкоди у розмірі 10000 грн., суд вважає, що у задоволенні цих вимог слід відмовити, оскільки у порушення вимог ст. ст. 12, 76-78, 81 ЦПК України потерпілою ОСОБА_11 не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами нанесення їй майнової шкоди на вказану суму.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування майнової шкоди, суд враховує, що факт заподіяння майнової шкоди і винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стверджується матеріалами кримінального провадження, а тому на підставі ст. 1166 ЦК України позов у цій частині є підставним та підлягає до задоволення. Відтак, з обвинувачених на користь ОСОБА_12 слід стягнути солідарно 38000 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов потерпілих у частині вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів тощо.

Як роз`яснено у п. п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, зі змінами, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазначав позивач, немайнових витрат і з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 дійсно була заподіяна моральна шкода. За фактичних обставин справи потерпілі мають право на відшкодування моральної шкоди, оскільки безумовно зазнали моральних страждань, однак заявлені ними у відшкодування моральної шкоди суми є завищеними.

При визначенні сум грошового відшкодування за завдані моральні страждання суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 23 ЦК України, бере до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань кожного з потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із протиправними діями обвинувачених, порушення нормального способу життя потерпілих, ступінь вини кожного з обвинувачених, конкретні обставини вчинення злочину, вік та майновий стан винних осіб, поведінку останніх після вчинення злочину, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_11 належить визначити у сумі 25000 грн., потерпілому ОСОБА_83 15000 грн., потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 10000 грн. кожному відповідно, які є необхідними і достатніми для відновлення нормальних життєвих зв`язків потерпілих.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2018 року (справа № 308/4008/15-к), в рамках кримінального провадження за № 0000151, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ст. 348 КК України і на підставі ст. 70 КК України йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 26.01.2015 року з 18.45 год. Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишено без змін. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці із конфіскацією майна. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 26.01.2015 року з 18.45 год. Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Вказаний вирок оскаржено в апеляційному порядку та кримінальне провадження за № 0000151 про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень на даний час перебуває у провадженні Закарпатського апеляційного суду.

Ухвалою суду від 07.02.2019 року в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 07.02.2019 року та строк дії ухвали про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 05.04.2019 року, включно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 під час даного судового провадження не обирався.

Відтак, запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 слід залишити попередній тримання під вартою, а щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирати.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину та судових витрат» від 07.07.1995 року № 11, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначення в певних частках, з урахуванням ступеня вини кожного із засуджених.

З урахуванням викладеного, процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в загальній сумі 6492,33 грн., з яких за проведення трасологічної експертизи № 348 від 26.01.2016 року в сумі 147,42 грн., балістичної експертизи № 16/1173 від 28.01.2015 року 196,56 грн., балістичної експертизи № 16/148 від 20.04.2015 року 553,98 грн., дактилоскопічної експертизи № 347 від 23.01.2015 року 147,42 грн., дактилоскопічної експертизи № 80 від 13.03.2015 року 184,14 гривень, судової генетично-молекулярної експертизи № 10/559 від 20.02.2015 року 1754,27 грн., судової генетично-молекулярної експертизи № 10/560 від 02.03.2015 року 2123,59 грн., судової генетично-молекулярної експертизи № 10/277 від 15.07.2015 року 1384,95 грн., слід покласти на обвинувачених, а саме стягнути з кожного в рівних частках по 3246,16 грн.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні рахувати з 07 лютого 2019 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років 5 (п`ять) місяців із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не обирати, оскільки останньому згідно з вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2018 року (справа № 308/4008/15-к) залишено без змін запобіжний захід, обраний у виді тримання під вартою до набрання вказаним вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
У решті вимог цивільного позову ОСОБА_11 відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 38000 (тридцять вісім тисяч) гривень у відшкодування майнової шкоди та 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
У решті вимог цивільного позову ОСОБА_12 відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
У решті вимог цивільного позову ОСОБА_14 відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
У решті вимог цивільного позову ОСОБА_13 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 3246 (три тисячі двісті сорок шість) гривень 16 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 3246 (три тисячі двісті сорок шість) гривень 16 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази:

чотири гіпсові фрагменти сліду низу взуття, вилучені в ході огляду місця події від 28.11.2014 року за адресою: АДРЕСА_3 , упаковані в паперову коробку; кулю, вилучену з місця події 28.11.2014 року за адресою: АДРЕСА_3 , спецпакет № 1143435; відрізок мотузки, упакований в спецпакет експертної служби МВС № 1142019, відрізок мотузки чорного кольору, упакований в спецпакет експертної служби МВС № 1142022, відрізок мотузки та відрізок клейкої стрічки «скоч», упаковані в спецпакет експертної служби МВС № 1842426, матерчату рукавичку чорного кольору, упаковану в спецпакет експертної служби МВС № 1448309, матерчату рукавичку чорного кольору, упаковану в спецпакет експертної служби МВС № 1448310; взірці крові ОСОБА_6 , упаковані в пакет «Експертна служба» № 1383449, зразки крові ОСОБА_84 , упаковані в пакет «Експертна служба» № 1383450; дві чоловічі сумки чорного кольору, упаковані в поліетиленовий пакет чорного кольору, мікроволокна, упаковані в паперовий конверт білого кольору, мікроволокна, упаковані в паперовий конверт білого кольору, «Чашка Петрі» зі скобом матеріалу невідомого походження, упакована в спеціальний пакет експертної служби МВС № 1142014, одорологічні походження з калітки підвального приміщення, упаковані спеціальний пакет експертної служби МВС № 1142015, одорологічні походження з шухляди кутової шафи кабінету, упаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС № 1142016, одорологічні походження з робочого столу, упаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС № 1142017, одорологічні походження з верхньої шухляди робочого столу, упаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС № 1142018, одорологічні походження внутрішньої сторони рукавички чорного кольору, упаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС № 1143442; одорологічні походження внутрішньої сторони рукавички чорного кольору, упаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС № 1143454, що передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області (Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області) знищити;

аудіозаписи осіб чоловічої статі, які відкопійовано на односторонній оптичний диск «Verbatim», «DVD-R 4.7 GB 16 X 120 min» та номером «ZE5788-DVR-J47F4», відеозапис допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який відкопійовано на односторонній оптичний диск «DVD-R 4.7 GB 16 X 120 min» та номером «chH206031624E22»; відеозаписи, які знаходяться на матеріальному носієві оптичному диску з написом «Verbatim», «DVD-R 4.7 GB 16 X 120 min» та номером «ZE5788-DVR-J47F4»; оптичний диск CD-R 52 х 700 MB 80 min VS від 24.02.2016 pоку із інформацією ПрАТ «МТС Україна», в електронному варіанті на носії, оптичний диск CD-R 52 х 700 MB 80 min VS від 24.02.2016 pоку, із інформацією ЗАТ «Київстар ДЖ.ЕС.ЕМ.», в електронному варіанті на носії, статистична таблиця з опрацьованою інформацією, відкопійована на односторонньому оптичному диску CD-R Axent залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3