Справа 556/866/18
Номер провадження 1-кп/556/85/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 3

09.11.2018 року. Володимирецький районний суд Рівненської в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Володимирець матеріали кримінального провадження №000161 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого;

За ч.1 ст. 115 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство при наступних обставинах.
Так, 31 березня 2018 року, близько 17 години 30 хв., в житловому будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, що виник на побутовому грунті, умисно наніс кухонним ножем, який тримав у правій руці, два удари потерпілому ОСОБА_7 в область грудей зліва, один з яких спричинив колото-різану рану передньої грудної стінки зліва проникаюче ножове поранення передньої грудної стінки з пошкодженням лівого шлуночка серця, лівої легені, гемотампонади серця, лівобічного гемотораксу, від яких ОСОБА_7 помер на місці.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, пояснив, що він проживав в с.Малі Телковичі Володимирецького району разом з братом ОСОБА_10 . Вони не працювали, утримували особисте селянське господарство. Деколи між ними виникали сварки, в основному, коли вони були п`яні. 31 березня 2018 року, на протязі дня, він разом з братом допомагали по господарству своїй сусідці, в обід вживали спиртні напої, випили пляшку горілки на двох. Після обіду ОСОБА_10 пішов додому, а він залишився у сусідки, щоби закінчити роботу. Біля 17 години повернувся додому. Обставин конфлікту з братом та нанесення йому ударів ОСОБА_11 не пам`ятає, пригадує, що вони обоє знаходились на веранді житлового будинку, лицем один до одного, тримались за груди, у ОСОБА_10 весь лівий бік був у крові, а в руках у ОСОБА_12 був кухонний ніж, який до того лежав на столі на веранді. Налякавшись скоєного, він відпустив брата, і той впав на підлогу, а сам ОСОБА_11 кинув ніж та побіг до сусіда, якому повідомив, що він зарізав брата, попросив викликати лікаря. Коли повернувся додому, брат лежав на підлозі, через деякий час до будинку прийшли сусіди і фельдшер, яка спочатку робила брату якісь уколи, а потім сказала, що ОСОБА_10 помер. У вчиненому він щиро розкаюється, шкодує, що вбив брата. Просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_9 повідомила суду, що вона проживає в с.Дібрівськ, в с.Малі Телковичі проживали її рідні брати ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Останні не працювали, утримували підсобне господарство. Їй відомо, що брати зловживали спиртним, в нетверезому стані сварились, бились. ОСОБА_10 був більш агресивний, запальний, а ОСОБА_13 спокійним. 31 березня 2018 року, ввечері, їй додому зателефонувала сусідка братів та повідомила, що ОСОБА_13 зарізав ОСОБА_10 . ОСОБА_14 відразу ж поїхала в с.Малі Телковичі до будинку братів. Коли вона туди приїхала, в будинку вже були працівники поліції, сусіди. На той час ОСОБА_10 вже помер. При яких обставинах це сталось їй невідомо, брат ОСОБА_13 їй нічого не розповідав, сказав, що нічого не пам`ятає. Потерпіла також повідомила суду, що немає будь-яких претензій до обвинуваченого, просить його суворо не карати.
Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що проживає в с.Малі Телковичі Володимирецького району, по сусідству з братами ОСОБА_16 . ОСОБА_10 та ОСОБА_13 проживали разом, утримували господарство, деколи працювали по господарству у інших людей. Брати зловживали спиртними напоями, між ними часто виникали сварки та бійки. При цьому ОСОБА_13 був спокійнішим, а ОСОБА_10 більш агресивним, починав бійки. 31 березня 2018 року, зранку, ОСОБА_17 попросив його повідомити, коли приїде ветеринарний лікар. Приблизно біля 17 години ОСОБА_18 зателефонував до ОСОБА_19 та повідомив, що лікар вже в його господарстві. Приблизно через декілька хвилин до господарства ОСОБА_18 прибіг ОСОБА_17 , він плакав та говорив, що «заколов» брата, просив викликати лікаря. Про це ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_20 , який є хресним батьком братів ОСОБА_16 . Через деякий час ОСОБА_18 прийшов до будинку ОСОБА_16 , побачив, що ОСОБА_10 лежить на підлозі відразу при вході в кімнату, на його одязі та на підлозі було багато крові. Там же знаходилась фельдшер та інші сусіди, фельдшер повідомила, що ОСОБА_10 вже помер. ОСОБА_13 теж перебував у будинку, біля брата, весь час повторював «що я наробив де той ніж взявся». Через деякий час до будинку ОСОБА_16 приїхали працівники поліції.
Аналогічні показання дав суду і свідок ОСОБА_21 , який пояснив, що 31 березня 2018 року між 17 та 18 годиною від сусідів він почув, що ОСОБА_17 зарізав брата ОСОБА_10 , після чого негайно побіг до будинку останніх. В будинку побачив, що ОСОБА_22 лежить на підлозі відразу біля дверей, на його одязі та підлозі було багато крові. ОСОБА_10 намагався щось сказати, його дихання було переривчасте, тяжке. Новак ОСОБА_13 теж був в хаті, він плакав, говорив, «що я наробив, де взявся цей ніж у мене». ОСОБА_21 відразу поїхав мотоциклом та привіз фельдшера ОСОБА_23 . Коли вона оглянула ОСОБА_10 , то сказала ОСОБА_24 привезти «крапельницю», однак коли він поїхав мотоциклом до медпункту, по дорозі ОСОБА_25 подзвонила і сказала, що ОСОБА_10 вже помер. Після цього він повернувся до будинку ОСОБА_16 , через деякий час туди приїхали працівники поліції. За життя брати ОСОБА_16 зловживали спиртним, у нетверезому стані сварились, між ними бували бійки. ОСОБА_13 за характером більш спокійний, а ОСОБА_10 був дратівливим, бив брата.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що працює завідувачем ОСОБА_26 в с.Малі Телковичі Володимирецького району. 31 березня 2018 року, біля 18 години, до неї приїхав мотоциклом ОСОБА_21 та сказав, що треба їхати до братів ОСОБА_16 , оскільки ОСОБА_13 зарізав ОСОБА_10 . Вона відразу ж поїхала з ОСОБА_27 , в будинку ОСОБА_16 побачила ОСОБА_10 , який лежав на підлозі в кімнаті відразу при вході. На його одязі та на підлозі було багато крові, ОСОБА_10 був ще живим, нічого не говорив, важко дихав. Вона почала робити ОСОБА_10 уколи, а ОСОБА_20 попросила привезти з медпункту «крапельницю». Однак через короткий час дихання ОСОБА_10 зупинилось і він помер. В цей час в будинку вже буди сусіди, а ОСОБА_17 був в будинку весь час, він плакав, повторював, «що ж я наробив, як цей ніж опинився в моїх руках». На запитання когось із сусідів, де знаходиться ніж, ОСОБА_28 сказав, що не знає, однак через деякий час приніс ніж, який був весь в крові, і поклав його на підлогу біля тіла ОСОБА_10 . Пізніше до будинку приїхали працівники поліції, яких свідок повідомила про дану подію.
Проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку, що крім визнання вини обвинуваченим та його показань, вина ОСОБА_12 підтверджується також і іншими доказами, в т.ч. наведеними показаннями потерпілої та свідків, і письмовими доказами та протоколами слідчих дій.
Так, в ході огляду місця події житлового будинку АДРЕСА_1 , який проводився 31 березня 2018 року, виявлено на підлозі будинку труп ОСОБА_29 зі слідами крові на одязі та на підлозі, а також кухонний ніж, який вилучено з місця події.
З висновку судово-медичної експертизи №25 від 30.04.2018 року вбачається, що при експертизі трупа гр-на ОСОБА_7 виявлені такі травматичні зміни: колото-різана рана передньої грудної стінки зліва - проникаюче ножове поранення передньої грудної стінки з пошкодженням лівого шлуночка серця, лівої легені, гемотампонада серця, лівобічний гемоторакс, колото-різана рана біля грудинно-ключичного з`єднання зліва; Проникаюче ножове поранення спричинено прижиттєво від дії колюче-ріжучого знаряддя, можливо, від удару ножем в термін та при обставинах, вказаних в ухвалі, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті і які згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р. відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя на момент їх спричинення; колото-різана рана біля грудинно-ключичного з`єднання зліва виникла від дії колюче-ріжучого знаряддя, вірогідно, від удару ножем в термін та при обставинах, вказаних в ухвалі і згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р. відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Смерть гр-на ОСОБА_7 настала, вірогідно, на місці виявлення його трупа 01.04.017 року від гемотампонади серця внаслідок проникаючого ножового поранення передньої грудної стінки з пошкодженням лівого шлуночка серця.

З висновку судово-медичної експертизи речових доказів №94-мк від 21.06.2018 року вбачається, що на шкіряному клапті з ділянки передньої грудної стінки від трупа ОСОБА_7 виявлена одна колото-різана рана. На шкіряному клапті з ділянки грудинно-ключичного з`єднання зліва від трупа ОСОБА_7 виявлена одна колото-різана рана. На тканині предметів: куртці, джемпері, сорочці та тенісці одягу виявлені по два колото-різаних пошкодження розташованих у верхніх та нижніх третинах передів зліва. Дані колото-різані пошкодження на шкіряних клаптях та предметах одягу виникли внаслідок двох травматичних дії плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа та могли бути заподіяні внаслідок травматичної дії клинком ножа, представленого на експертизу, так як він має відповідні конструктивні характеристики.

Зазначені докази є логічними, послідовними, належними, допустимими та достатніми, і в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, і така кваліфікація повністю підтверджена в ході судового розгляду кримінального провадження.
Доводи сторони захисту про можливе перевищення обвинуваченим необхідної оборони під час бійки, спровокованої загиблим братом, не підтверджуються жодними доказами. Так, з показань самого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_20 вбачається, що безпосередньо після вчиненого, обвинувачений описував свої дії словами «зарізав ОСОБА_10 », «заколов брата», що свідчить про усвідомлення ним умисного характеру своїх дій. Про це, на думку суду, свідчить також і два ножових поранення, наявність яких підтверджена лікарським свідоцтвом про смерть, висновками судово-медичної експертизи та судово-медичної експертизи речових доказів.
Що стосується поведінки обвинуваченого ОСОБА_12 після вчинення злочину, а саме негайне повідомлення про вчинене стороннім особам, виклик лікаря, розкаяння, що підтвердили в своїх показаннях потерпіла та свідки, то ці обставини, на думку суду, свідчать про щире каяття обвинуваченого і будуть враховані судом при обранні міри покарання.
При обранні розміру та виду покарання щодо обвинуваченого суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, відомості, що характеризують особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, до вчинення вказаних злочинів не притягувався до кримінальної відповідальності, хворіє на ішемічну хворобу серця та гіпертонічну хворобу 11 ступеню, не працює.
Обставинами, що пом`якшують його покарання, у відповідності до п.1) ч.1 ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 у відповідності до п.13) ч.1 ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом медичного огляду №10 від 01.04.2018 року.
З висновку амбулаторної психіатричної експертизи №91/18 від 18.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 на момент вчинення інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який би істотно вплинув на його поведінку під час делікту, не перебував. Підекспертний характеризується скептичністю, потребою у відстоюванні власних установок, рисами демонстративності, вираженою потребою в теплих емоційних стосунках, в підтримці, схваленні та визнанні цінності своєї особистості, самолюбством, образливістю, розвиненим почуттям суперництва. Індивідуально - психологічні особливості підекспертного не мають характеру вад, які б істотно вплинули на його поведінку під час події, яка досліджується у провадженні. Підозрюваний ОСОБА_7 , з урахуванням його емоційного стану, індивідуально - психологічних особливостей, рівня розумового розвитку, спроможний правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, а також надавати про них відповідні показання.

Аналогічним є також висновок комплексної експертизи №109 від 26.01.2018 року, з якого вбачається, що на час проведення експертизи, ОСОБА_7 психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій, в стані патологічного сп`яніння,швидкоплинного алкогольного психозу, патологічного просонкового стану, сутінкового розладу свідомості спровокованого алкоголем не перебував.

ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Клінічних ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії у ОСОБА_7 не виявлено. ОСОБА_7 під час інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту та не перебував у будь-якому іншому емоційному стані як психологічній підставі для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання. ОСОБА_7 притаманні емотивні риси особистості із частими, крутими, особливо підсиленими вживаним алкогольних напоїв, змінами настрою, часом від спокійного до агресивно тоскного настрою. ОСОБА_7 спроможний правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, а також давати по них відповідні показання.

Враховуючи вищевикладені обставини, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 міри покарання в межах санкції статті 115 ч.1 КК України у вигляді мінімального строку позбавлення волі.
На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підлягає продовженню до набрання даним вироком законної сили, оскільки продовжує зберігатись ризик ухилення обвинуваченого від суду.

У відповідності до ст.72 КК України підлягає зарахуванню до строку покарання обвинуваченого ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення, з часу його фактичного затримання 01.04.2018 року.

У відповідності до вимог ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.
З урахуванням викладеного, речові докази у даному кримінальному провадженні кухонний ніж, змив речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров, сорочку чорного кольору, кофту сіро-чорного кольору, камуфльовану куртку та футболку синього кольору підлягають знищенню.
У даному провадженні цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження, крім запобіжного заходу, не застосовувались.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років.
Початок строку покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили. Зарахувати до строку покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 01 квітня 2018 року по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази кухонний ніж, змив речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров, сорочку чорного кольору, кофту сіро-чорного кольору, камуфльовану куртку та футболку синього кольору,які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області знищити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Після проголошення, копію вироку невідкладно вручити прокурору, обвинуваченому. Направити копії вироку потерпілій.

_____________________ _______________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3