Справа №463/256/17
Провадження №1-кп/463/55/19
В И Р О К
іменем України

16 травня 2019 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши об`єднане судове провадження по розгляду кримінальних проваджень, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002390 від 16 липня 2016 року, №0002198 від 29 червня 2016 року та №0000187 від 25 січня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 2 червня 2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та звільнення від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим терміном два роки, 9 жовтня 2017 року Залізничним районним судом м.Львова за ч.2 ст.185; ч.3 ст.185; ч.2 ч.15 - ч.2 ст.186; ч.3 ст.186; ч.2 ст.190; ч.2 ст.263 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, який залишений в силі ухвалою Львівського апеляційного суду від 19.03.2019 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, КК України, суд -

встановив:

обвинувачений ОСОБА_4 04 липня 2016 року о 11.00 год., перебуваючи у гаражному приміщенні за адресою: м. Львів-Винники, вул. Івасюка, біля будинку №40, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав чуже майно-чорну матерчату сумку, яка не становить матеріальної цінності, у якій знаходилися грошові кошти в сумі 7 100 грн., що належали потерпілому ОСОБА_6 .

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , у точно невстановлений слідством час в середині липня 2016 року, перебуваючи у приміщенні під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав чуже майно- велосипед марки «Energy Forward 26», вартістю 4 017 грн., що належить ОСОБА_7 .

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 у точно невстановлений слідством час, у кінці листопада 2016 року, перебуваючи на вулиці Замковій у м. Львові-Винники за допомогою драбини проник у частину житлового будинку АДРЕСА_3 , у якому проживала потерпіла ОСОБА_8 і повторно, таємно викрав чуже майно - дорожню сумку темно-синього кольору вартістю 1400 грн., у якій знаходилися документи на ім`я потерпілої паспорт громадянина України для в`їзду, виїзду з України, атестат про здобуття середньої освіти СШ №71 м. Львова та чуже майно потерпілого ОСОБА_9 і повторно таємно викрав чуже майно - «голова африканської жінки» виготовлену із латуні на мармуровому п`єдесталі, столовий сервіс на 6 осіб із маркуванням «Монголія, латунну попільничку у вигляді яблука з листками на загальну суму 4000 грн.

Обвинувачений вину і скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 04 липня 2016 року ближче до обіду він проходив по вулиці Івасюка у м.Львові-Винники і побачив відкритий гараж. Він зайшов у гараж і побачив матерчату сумку, у якій були гроші. Він викрав сумку і по дорозі її викинув, а гроші забрав. У середині липня 2016 року, він зайшов у під`їзду будинку АДРЕСА_2 і побачив велосипед. Викотивши його на вулицю він сів і поїхав. В послідуючого через свого знайомого велосипед здав у ломбард. У кінці листопада 2016 року він проходив по вулиці Замковій у м. Львові-Винники і побачив житловий будинок, у якому було відкрите вікно. За допомогою драбини проник у будинок і викрав сумку, але, що там були документи не знав. Потім їх викинув. Окрім того, у одній із кімнат він знайшов та викрав «голова африканської жінки» з латуні, попільничку із латуні та столовий сервіс на 6 осіб. У скоєному розкаюється.

Щодо крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 свою вину заперечив, пояснив, що на слідстві зізнався у крадіжці на прохання працівників поліції. Але цей злочин не вчиняв. Він 7-8 місяців у той час проживав зі згоди потерпілої у неї, допомагав по господарству, мав вільний доступ до всіх приміщень. Але драбину, порохотяг, праску, сушку та змішувачі не викрадав. При цьому ствердив, що на той час він мав захисника, але працівники поліції на участь у слідчому експерименті адвоката не запросили. Тому цей доказ є недопустимим і вказане майно у нього не вилучалося.

Крім показів обвинуваченого, його винуватість у скоєному злочині доведена наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що разом із братом ОСОБА_11 винаймали житло у будинку АДРЕСА_3 . В листопаді 2016 року вона пішла з дому. Через деякий час зателефонував брат ОСОБА_11 і просив приїхати додому, так як їх обікрали. Коли приїхала додому побачила, що двері були без ручки, у неї пропав дорожня сумка темно-синього кольору вартістю 1400 грн., у якій знаходилися документи на її ім`я- закордонний паспорт та атестат про середню освіту СШ № 71 м.Львова. У брата було викрадено «голова африканської жінки» із латуні на мармуровому п`єдесталі, столовий сервіс на 6 осіб, латунну попільничку у вигляді яблука. Згодом їй повернули паспорт і атестат. У валізі були речі, але вона про них не зазначала і їх не оцінювала.

Аналогічними показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який підтвердив обставини проникнення невідомої особи у житло, де він проживав із сестрою та викрадення його майна «голови африканської жінки» із латуні на мармуровій плиті, столового сервісу на 6 осіб із маркуванням «Монголія, латунної попільничку у вигляді яблука на загальну суму 4000 грн.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що 04.07.2016 року біля 11.00 год. він перебував у гаражі по АДРЕСА_4 . В гаражі він залишив матерчасту сумку, у якій знаходились гроші в сумі 7 100 грн. На деякий час він відійшов з гаражу, а такий не закрив. Коли повернувся, сумка з грошима була відсутня. Через деякий час до нього в гараж прийшли працівники поліції з ОСОБА_4 , який зізнався у крадіжці і показав де він викинув сумку за гаражем.

Як вбачається протоколу про прийняття заяви (а.с.54т.2) 24.01.2017 року потерпілий ОСОБА_7 звернувся із заявою у поліцію та повідомив, що у середині липня 2016 року у нього із під`їзду будинку АДРЕСА_2 невідома особа викрала велосипед зеленого кольору «Energy Forward 26».

З протоколу впізнання предметів (а.с.61 т.2) вбачається, що серед 4 велосипедів потерпілий впізнав велосипед зеленого кольору «Energy Forward 26».

Згідно довідки магазину «Велосвіт» (а.с.67 том 2) вартість велосипеду становить 4017 грн. і обвинуваченим не оспорюється.

З довідки повного товариства «Ломбард «Реверс» (а.с.68 т.2) вбачається, що 19.07.2016 року громадянин ОСОБА_12 здав у цей ломбард велосипед «Energy Forward».

Як вбачається із протоколу прийняття заяви (а.с.69 т.2), 25.01.2017 року у поліцію звернулася потерпіла ОСОБА_8 та повідомила, що невідома особа у кінці листопада 2016 року проник у житловий будинок АДРЕСА_3 та викрала її дорожню сумку темно-синього кольору вартістю 1400 грн., у якій були її закордонний паспорт та атестат про здобуття середньої освіти.

З протоколу прийняття заяви (а.с.70 т.2) вбачається, що 25.01.2017 року у поліцію звернулася потерпілий ОСОБА_9 та повідомила, що невідома особа у кінці листопада 2016 року проник у житловий будинок АДРЕСА_3 та викрала його майно на суму біля 4000грн.

З протоколу огляду місця події (а.с.76 т.2) вбачається, що під час огляду підвалу житлового будинку АДРЕСА_5 , де у той час проживав обвинувачений було виявлено закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_13 та свідоцтво про закінчення у 2008 році Львівської середньої загальноосвітньої школи №71 ОСОБА_8 , а також статуетку «голова африканської жінки» з латуні, які були викрадені у потерпілих з будинку АДРЕСА_3 .

З протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.92 т.2) вбачається, що сам обвинувачений на місці показав та розповів, як за допомогою приставної драбини проник через вікно у будинок АДРЕСА_3 та вчинив крадіжку майна потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Окрім того, обвинувачений показав та розповів, як він з під`їзду будинку АДРЕСА_2 викрав велосипед потерпілого ОСОБА_7 .

З протоколу прийняття заяви від 15.07.2016 року (а.с.148 т.2) вбачається, що у цей день у поліцію звернувся потерпілий ОСОБА_6 та повідомив, що 04.07.2016 року біля 11 год. невідомий із його гаражу по вулиці Івасюка у м.Львів-Винники викрав матерчату сумку у якій знаходилися гроші у сумі 7100грн.

З протоколу огляду місця події (а.с.151 т.2) вбачається, що в процесі огляду гаражу по вулиці Івасюка у м. Львів-Винники до гаражу підійшов обвинувачений, який зізнався у тому, що кілька днів назад викрав із цього гаражу матерчату сумку у якій були гроші, а сумку викинув за гараж. На місці огляду цю сумку було виявлено.

З протоколу проведення слідчого експерименту (а.с.162 т.2) вбачається, що обвинувачений показав і розповів яким чином він 04.07.2016 року із гаражу по вулиці Івасюка у м.Львів-Винники викрав матерчату сумку у якій знаходилися гроші у сумі 7100грн. та вказав місце, куди викинув сумку.

Таким чином, винуватість обвинуваченого в частині вказаних епізодів є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він:

04 липня 2016 року о 11.00 год., повторно таємно викрав чуже майно в сумі 7 100 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6 ;

у точно невстановлений слідством час в середині липня 2016 року, повторно таємно викрав чуже майно, вартістю 4 017 грн., що належить ОСОБА_7 .

Окрім цього, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він у точно невстановлений слідством час у кінці листопада 2016 року, проникнувши в житловий будинок АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав чуже майно, вартістю 1400 грн., що належало ОСОБА_8 та повторно таємно викрав чуже майно на загальну суму 4000 грн., що належало ОСОБА_9 .

Окрім цього, органами досудового слідства обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у точно невстановлений слідством час в період з 24 по 28 червня 2016 року, перебуваючи на вул. Степана Бандери у м. Львів-Винники, проникнувши через двері в приміщення підсобного приміщення (кладову) будинку АДРЕСА_6 , повторно таємно викрав розкладну металеву драбину, вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_10 . Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 у точно невстановлений слідством час 7 грудня 2016 року, перебуваючи на вул. Степана Бандери у м. Львів-Винники, проникнувши через двері в будинок №11, повторно таємно викрав порохтяг марки «LG V-3314-T», два змішувачі для ванни, сушку для рушників та електропраску, загальною вартістю близько 5 000 грн

При цьому, в обґрунтування доведеності вини у скоєнні цього злочину, органи досудового слідства посилаються на протоколи проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого від 30.01.2017 року та 09.02.2017 року, під час якого обвинувачений зізнався у скоєнні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 ; довідку ПТ «Ломбард «Копійка» від 02.02.2017 року. про те, що ОСОБА_14 здав у ломбард 01.07.2016 року пилесос «LG V-3314-T»; протокол огляду місця події від 09.02.2017 року про виявлення драбини.

Разом з тим, суд вважає, що протоколи слідчого експерименту від 30.01.2017 року та 09.02.2017 року, протокол огляду місця події від 09.02.2017 року є недопустимими доказами, оскільки здобуті з порушенням права на захист обвинуваченого. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що інтереси обвинуваченого на досудовому слідстві представляв захисник ОСОБА_5 на підставі доручення від 09.02.2017 року. Проте, останній участі у вказаних слідчих діях не брав. Обвинувачений пояснив, що його працівники поліції переконали погодитись на проведення слідчих дій без захисника. Окрім цього, свідок ОСОБА_14 який за версією слідства здав у ломбард на своє ім`я викрадений обвинуваченим пилосос з об`єктивних причин у зв`язку із смертю не може бути допитаний, а обвинувачений ці обставини заперечує. Окрім цього, обвинувачений заперечує вартість майна, в той же час суд не може перевірити у якому стані перебувало викрадене у потерпілої майно, шляхом її допиту також з об`єктивних причин у зв`язку із її смертю. Оскільки обвинувачений вину у викрадені майна потерпілої ОСОБА_10 заперечує, доказів винуватості особи у скоєнні інкримінованого не достатньо і судом вичерпано можливості їх отримання, а тому обвинуваченого слід виправдати по вказаному епізоду.

Призначаючи покарання обвинуваченій, судом враховується ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи, часткове відшкодування шкоди шляхом повернення майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він скоїв злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин, потерпілим повністю шкоду не відшкодував, разом з тим щиро розкаюється у скоєному, сприяв розслідуванню злочину.

Окрім того, судом враховується, що обвинувачений скоїв декілька умисних злочинів, будучи раніше судимим за корисливі злочини, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за скоєння аналогійних злочинів, а тому суд приходить до висновку про те, що його виправленню і перевихованню сприятиме лише покарання в умовах ізоляції від суспільства, а не інше, більш м`яке покарання.

Крім того, оскільки обвинувачений скоїв дані діяння до постановлення вироку Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2018 року, а тому йому слід призначити покарання з врахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Окрім того, оскільки судом призначається покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, а вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2018 року обвинуваченому у строк відбуття покарання по тому вироку зараховано строк попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому і у цьому вироку цей період слід зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Процесуальні витрат по кримінальному провадженню відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались, речові докази вважати повернутими згідно заяви потерплих.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в частині епізоду викрадення майна ОСОБА_10 і по суду виправдати у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Обрати ОСОБА_4 за:
ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.;

ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням остаточно вважати засудженим ОСОБА_4 до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом частково складання покарань, призначених даним вироком та вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2018 року ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Зарахувати у строк відбуття покарання у відповідності до вироку Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2018 року строк попереднього ув`язнення з 03.01.2017 року по час набрання вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2018 року законної сили 19.03.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк відбутого покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 09.10.2018 року - з 19.03.2019 року по вступ цього вироку в законну силу.

Речові докази вважати повернутими потерпілим згідно їх заяв.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя: ОСОБА_1