справа № 563/1645/18
провадження № 1-кп/563/198/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2018 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Корець кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000394 від 29.10.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Застав`я, Корецького району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, інваліда 2 групи, раніше не судимого, на утриманні неповнолітніх осіб немає, перебуває на обліку Корецького РВК.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

27.10.2018 року, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у с.Великі Межиричі, поблизу вул. Лугова, помітив зрізані невстановленими слідством особами колоди породи «вільха» в загальній кількості 3 колоди, які знаходились на території земельної ділянки громадянки ОСОБА_5 , саме в цей момент у нього виник злочинний намір на викрадення усієї кількості колод. Того ж дня, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи за мету вчинити крадіжку чужого майна - колод породи «вільха», що перебували у законному постійному користуванні громадянки ОСОБА_5 , використовуючи гужовий транспортний засіб заїхав на земельну ділянку громадянки ОСОБА_5 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, таємно, з двома невстановленими слідством особами, яким ОСОБА_4 попередньо повідомив про законність своїх дій та ввівши цим в оману останніх, повантажили на поверхню підводи три колоди породи «вільха». Після цього ОСОБА_6 перевіз з земельної ділянки громадянки ОСОБА_5 , до свого житлового господарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , викрадені колоди, де їх розвантажив. Викрадені колоди, ОСОБА_4 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, в результаті чого заподіяв ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 222 грн.

31 жовтня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. ст.468, 469, 471 КПК України. Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, щодо якого сторони дійшли згоди та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, сторони погодились на призначення узгодженого покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст угоди про примирення і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення; на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні; заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4ст.474 КПК України) та, що, у разі невиконання ним угоди про примирення, відповідно до ст.476 КПК України потерпілий чи прокурор має право у продовж строків давності притягнути його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України і звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений наполіг на істинності своєї позиції у визнанні винуватості і просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення та просила її затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши угоду про примирення на відповідність закону, суд переконався в тому, що: умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 471 КПК України, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.

Цивільний позов пред`явлено не було.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не обирались.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000394 від 29 жовтня 2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази, а саме деревина породи «вільха» об`ємом 0,5 куб.м., яка передана на зберігання під розписку ОСОБА_5 залишити за нею.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такий же спосіб, але з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченим може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.5, 6, 7ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладання угоди.

Потерпілим може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.6 ч.7 ст.474 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно із ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1