Справа № 477/634/19
Провадження № 1-в/477/49/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця с. Квітневе Вітовського району Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 06 березня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за частиною 2 статті 185 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,
В С Т А Н О В И В:

14 березня 2019 року Вітовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області (далі - відділ) звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, мотивуючи тим, що встановлений судом іспитовий строк закінчився. Протягом іспитового строку не порушував обов`язки покладені на нього судом, заходи, які передбачені індивідуальним планом роботи засудженим виконані в повному обсязі, за місцем проживання характеризується задовільно. Щодо нього виносилося одне попередження за неявку на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин. До кримінальної та адміністративної відповідальності за період іспитового терміну не притягувався. Випробувальний термін закінчився 06 березня 2019 року.

Представник відділу в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати подання за її відсутності. Подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій заперечувала щодо задоволення подання, посилаючись на те, що в провадженні судді Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0001268 щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України, а тому звільнення останнього від покарання є передчасним та позбавить суд можливості правильно застосувати норми кримінального закону, а саме статтю 71 КК України.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати подання за його відсутності, просив задовольнити подання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 78 Кримінального кодексу України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Частиною 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_3 перебував на обліку у Відділі з 10 травня 2018 року. Протягом іспитового строку щодо засудженого було винесене одне попередження за неявку на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин. За місцем проживання він характеризується задовільно. До кримінальної та адміністративної відповідальності за період іспитового терміну не притягувався. Обов`язки встановлені вироком суду виконував, заходи, які передбачені індивідуальним планом роботи засудженим виконані в повному обсязі. Крім цього, заходи передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення» ОСОБА_3 виконав, за результатами проходження цієї програми має середній рівень досягнення мети. Випробувальний термін закінчився 06 березня 2019 року.
Тобто, з подання Відділу та особової справи засудженого вбачається, що він належним чином виконав покладені на нього судом обов`язки.

Суд критично сприймає твердження прокурора, щодо передчасного вирішення питання про звільнення від покарання, через розгляд щодо засудженого іншого кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 статті 11 Загальної декларації прав людини, кожна людина обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважати невинною доти, доки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому її забезпечать у можливості для захисту.
Частиною 2 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, встановлено, що кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом.
Як перебачено частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно зі статтею 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальний вирок.
Відповідно до частини 1, 5 статті 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що доказом винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення є лише вирок, який набрав законної сили.
Прокурором ОСОБА_4 до заяви долучено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001268 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України.
Однак, на час розгляду подання, суду не надано обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили, щодо ОСОБА_3 , тобто матеріали справи не містять доказів його винуватості у вчиненні нового кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим подання Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області задовольнити, оскільки на час розгляду подання в суді іспитовий строк закінчився, засуджений виконав покладені на нього обов`язки, докази, що підтверджують вчинення ним нового злочину відсутні.

На підставі ст. 78 КК України, керуючись ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, ч.2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ч. 1,5 ст. 17, п.9 ст. 537, ст. 539 КПК України, ст. 165 КВК України,

У Х В А Л И В:

Подання про звільнення від покарання ОСОБА_3 задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 06 березня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за частиною 2 статті 185 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, звільнити від відбування покарання, призначеного з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1