Провадження по справі № 1-кп/522/2054/18
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
та об`єднання обвинувальних актів в одному кримінальному провадженні
17 січня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м. Білгород-Дністровський, українця, громадянина України, маючого середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 10.04.2013 року Малиновським р/с м. Одеси за ч.З ст.186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 30.03.2016;
- 12.05.2017 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 6 місяців, звільнився 27.06.2018,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,-

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту не пізніше п`яти днів з дня його надходження, суддя призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до розгляду та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , оскільки є ризики, передбачені у п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити нові злочини.
Прокурор на заперечувала проти об`єднання актів в одному кримінальному провадженні.
Вислухавши думку учасників процесу, які не заперечували щодо призначення обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 до судового розгляду та об`єднання обвинувальних актів в кримінальному провадженні з подальшим проведенням судового розгляду по об`єднаному обвинувальному акту у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги ту обставину, що об`єднання обвинувальних актів буде сприяти повному та всебічному судовому розгляду, приходжу до висновку про необхідність призначення обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 до судового розгляду та об`єднання кримінальних проваджень в одному кримінальному провадженні, оскільки вони пов`язані між собою, а також суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.
Окрім цього, з урахуванням обставин у зазначених кримінальних провадженнях, приходжу до висновку про можливість проводити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, захисника, законного представника обвинуваченого, обвинуваченого, потерпілого, представника цивільного позивача.
Відповідно до ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Згідно ч.1 ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватись в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають.
Згідно ч.2 ст. 334 КПК України, у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Обвинувальний акт підсудний Приморському районному суду м. Одеси.
Підстав для закриття провадження не вбачається.
Під час підготовчого судового засідання клопотань про здійснення виклику певних осіб, які братимуть участь у судовому розгляді не надійшло.
Підстав для повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України, закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому ст. 284 КПК України, немає. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який карається позбавленням волі на строк до 5 років, обвинувачений не має місця роботи, не одружений, раніше судимий, станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, що у сукупності свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні, які ще не допитані, вчинити нові злочини.
Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні, які ще не були допитані, може вчинити нові злочини.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, проте раніше судимий, станом на теперішній час притягується Приморським районним судом м. Одеси за вчинення корисливого умисного злочину, вважаю за доцільне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у максимальному розмірі для інкримінованої йому статті, а саме 10 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст. 217, 314-315, 334, 369-372, 392 КПК України, суд, -

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду на 18.01.2019 року о 11:00 годині у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси, зала судових засідань № 131.
Застосувати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації на 2 місяці, тобто до 14.03.2019 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 17 620 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять) гривень.
Обвинувачена звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченій наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомивши про причину своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 17.01.2019 року.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
17.01.2019