Номер провадження: 11-сс/813/644/19
Номер справи місцевого суду: 500/2414/19 1-кс/500/988/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ізмаїл Одеської області, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 13.12.2016 Ізмаїльським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на 5 років;
- 24.07.2018 до Ізмаїльського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001634 за ч. 2 ст. 186 КК України;
- 29.12.2018 до Ізмаїльського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003060 за ч. 3 ст. 185 КК України;
підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000417 від 21.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками - закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, якщо особа вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий корисливий злочин проти власності за наступних обставин. Так, 20.02.2019 приблизно о 12 години 15 хвилин, ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через не закриту хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 та заволодів велосипедом марки «Merida» вартістю 4056 гривень 67 копійок, який належить ОСОБА_9 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення намагався залишити, проте не встиг розпорядитись викраденим велосипедом на власний розсуд, так як в цей час на вулицю вибіг ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , побачивши потерпілого, покинув вищезазначений велосипед біля будинку та з місця вчинення злочину зник.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 55 днів, до 27.05.2019 року, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст194 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та посилається на такі обставини:
-підозра обґрунтована;
-наявні ризики: переховування від органів досудового розслідування чи суду,
вчиненні іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого;
-слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який має ряд
судимостей, офіційно не працює, не має постійного заробітку, має зв`язки з особами, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності;
-невідповідність обраного запобіжного заходу тяжкості кримінального
правопорушення та особі підозрюваного;
-слідчий суддя не врахував, що підозрюваний раніше, перебуваючи під дією
домашнього арешту, вчинив новий корисливий злочин.
За вказаних обставин прокурор просив скасувати оскаржувану ухвалу, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДП Ізмаїльський слідчий ізолятор № 22.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні прокурор в повній мірі підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Розгляд вказаної апеляційної скарги неодноразово відкладався із-за неявки підозрюваного в судове засідання.

Апеляційний розгляд проведено без участі підозрюваного, повідомлення якого про дату, час та місце розгляду справи в апеляційному суді покладалося на прокурора, проте явка підозрюваного до суду прокурором забезпечена не була.

Апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення слідчого судді, судом були створені всі умови для реалізації права підозрюваного на доступ до правосуддя.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 21.02.2019 року; протоколом огляду місця події від 20.02.2019 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 05.03.2019 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.03.2019 року; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним від 29.03.2019 року.
Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 4 ст. 194 передбачено що, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, у відповідності до п. 4 ч.1 ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.
На думку апеляційного суду, ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було доведено, що інші, менш сурові запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчим та прокурором не було надано доказів, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню, незаконно впливав на потерпілого, на чому наголосив також в судовому засіданні апеляційного суду захисник.
Врахувавши викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, з достатньою повнотою дослідивши матеріали клопотання слідчого, врахувавши обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, повністю визнає свою вину, офіційно не працевлаштований, дійшов обґрунтованого висновку, щодо відсутності підстав для обрання самого суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливості застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, досягнути мети кримінального провадження та запобігти ризикам переховування його від органу досудового слідства та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, або скоєнню нового злочину.
Доводи апеляційної скарги прокурора про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки прокурор не підтвердив це жодними доказами, а, крім того, у випадку, якщо підозрюваний дійсно переховується від органів досудового розслідування в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то ця обставина є підставою для звернення прокурора до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.
За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2019 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обранні йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити - без змін.

Рекомендувати слідчому судді виправити описку щодо дати постановлення ухвали, зазначену в повному тексті ухвали.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4