Справа № 638/9148/16-к
Провадження № 1-кп/638/150/19
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілої: ОСОБА_14 ,
представників потерпілої: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
захисника: ОСОБА_17 ,
перекладача: ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001230 від 14.03.2016 року відносно:

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агстафа, Азербайджан, громадянина Азержайджана, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого на території України,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року, точна дата не встановлена в ході досудового розслідування, ОСОБА_20 , який перебував у скрутному матеріальному становищі, став обмірковувати шляхи його покращення. Усвідомлюючи, що в інший, крім злочинного, спосіб отримати гроші він не зможе, оскільки є громадянином іншої держави, а також на території України не має постійного місця проживання та роботи, будучи обізнаним у тому, що за місцем мешкання у його знайомого ОСОБА_21 знаходяться гроші, ювелірні вироби та інші коштовні речі, ОСОБА_20 вирішив заволодіти ними. Під час розроблення плану реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_20 прийшов до висновку, що єдиним способом проникнення до квартири потерпілого є спосіб вільного доступу, тобто якщо останній впустить його всередину самостійно відкривши вхідні двері. При цьому ОСОБА_20 , розуміючи, що ОСОБА_21 обізнаний про його особу та місце проживання і після вчинення злочину може повідомити про нього правоохоронні органи, з метою запобігання викриття та послідуючого за ним притягнення до кримінальної відповідальності, вирішив вбити його і після цього заволодіти майном потерпілого. Крім того, ОСОБА_20 усвідомлював, що один може не справитись з потерпілим, який може чинити йому опір або покликати сторонніх осіб на допомогу, вирішив запропонувати ОСОБА_19 прийняти участь у скоєнні злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, увечері 11 березня 2016 року, точний час не встановлений в ході досудового розслідування, ОСОБА_20 в квартирі АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_19 , якому розповів про наявність у нього знайомого ( ОСОБА_21 ), що має значні суми грошей та велику кількість коштовних предметів, та запропонував заволодіти ними злочинним шляхом. ОСОБА_19 , який перебував у скрутному матеріальному становищі оскільки є громадянином іншої держави, а також на території України не мав постійного місця проживання та роботи, усвідомлюючи, що в інший, крім злочинного, спосіб отримати гроші він не зможе, з метою покращення свого фінансового стану погодився прийняти участь у скоєнні злочину, про що повідомив ОСОБА_20 .

ОСОБА_20 , який був обізнаним про розпорядок дня ОСОБА_21 , запропонував прибути до потерпілого у вечірній час, коли той буде знаходитись в квартирі сам, шляхом удушення вбити його та заволодіти майном. Крім того, ОСОБА_20 , який неодноразово бував в гостях у ОСОБА_21 , запропонував заздалегідь подзвонити потерпілому та домовитись про зустріч під приводом, який не викликає в останнього підозр та побоювання за свої життя та здоров`я. ОСОБА_19 , вважаючи запропонований план дієвим, підтримав пропозицію ОСОБА_20 . Затвердивши таким чином план реалізації злочинного умислу групи, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_20 повинен був задушити ОСОБА_21 , а ОСОБА_19 утримувати останнього в положенні, яке забезпечить можливість вчинення співучасником усіх дій, необхідних для заподіяння смерті потерпілому.

Таким чином, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вступили у злочинну змову, спрямовану на скоєння вбивства ОСОБА_21 з метою заволодіння його майном, та розробили план її реалізації.

11 березня 2016 року біля 19.25 ОСОБА_21 зателефонував ОСОБА_20 , який, скориставшись нагодою, з метою реалізації злочинного умислу групи, запропонував потерпілому зустрітись із ним та ОСОБА_19 ОСОБА_21 , який повністю довіряв ОСОБА_20 та не відчував у його словах та поведінці будь-якої загрози своїм життю та здоров`ю, погодився.

12 березня 2016 року біля 23.30, реалізуючи злочинний умисел групи, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 за попередньою домовленістю прибули за місцем мешкання ОСОБА_21 - до квартири АДРЕСА_3 - де стали спілкуватись із потерпілим, чим ввели останнього в оману щодо своїх дійсних намірів та притупили його пильність.

Упевнившись в тому, що знаходяться в квартирі утрьох і їх діям не зможуть завадити сторонні особи, ОСОБА_20 , реалізуючи злочинний намір групи, перебуваючи на ліжку спальної кімнати позаду ОСОБА_21 , дочекався зручного моменту, коли останній не очікував нападу, обхватив його шию обома руками, а ОСОБА_19 , діючи узгоджено із співучасником згідно з відведеною йому роллю, обома руками утримував руки потерпілого. Таким чином, ОСОБА_20 та ОСОБА_19 обмежили свободу пересування потерпілого та не дали йому можливості вивільнитись і залишити місце події або покликати на допомогу.

Подолавши таким чином можливість чинення опору і забезпечивши безперешкодну реалізацію злочинного наміру групи у повному обсязі, ОСОБА_22 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, узгоджено із ОСОБА_19 , став руками здавлювати органи шиї ОСОБА_21 до тих пір, доки той не перестав подавати ознаки життя. При цьому ОСОБА_19 та ОСОБА_20 усвідомлювали, що внаслідок здавлення органів шиї ОСОБА_21 може настати його смерть, та бажали настання саме таких наслідків, оскільки це охоплювалось їх злочинним умислом, спрямованим на заподіяння смерті потерпілому з метою послідуючого заволодіння його майном.
Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у ОСОБА_21 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 834-Дм/16 від 25.04.2016, виникла рання рефлекторна зупинка серця внаслідок механічної дії (подразнення) рефлексогенної синокаротидної зони, що розташована в зоні біфуркації (роздвоєння) загальної сонної артерії на межі бічної та передньо-бічної поверхні шиї у її верхній третині (вказана травма шиї має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя).
Причиною смерті ОСОБА_21 став гострий розлад кровообігу, викликаний здавленням його шиї тупими предметами (предметом) з обмеженою площиною травмуючої поверхні (у тому числі і руками) із подразненням рефлексогенних ділянок.
Упевнившись в тому, що ОСОБА_21 мертвий, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , діючи узгоджено, із корисливих мотивів, відповідно до розробленого ними плану, обшукали приміщення квартири ОСОБА_21 та заволоділи особистим майном останнього, а саме:
-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 8,5 грама з вставками 35 камінців білого кольору та 18 камінців чорного кольору, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 5111, 65 гривень,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 2,7 грама з вставкою 1 каменя білого кольору, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 1623,70 гривень,

-ланцюжком із сплаву золота 585 проби вагою 6,9 грама, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 4149,45 гривень,

-браслетом із сплаву золота 585 проби вагою 54 грама з вставками 170 камінців білого кольору і 103 камінців чорного кольору, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 32473,98 гривень,

-підвіскою із сплаву золота 585 проби вагою 29 грамів зі вставкою каменя білого кольору, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 17439,73 гривень,

-ланцюжком із сплаву золота 585 проби вагою 69 грамів, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 41494,53 гривень,

-3 монети із сплаву золота номіналом 5 рублів 1898 року, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 1503,40 гривень кожна, на загальну суму 4510,28 гривень,

-1 монету із сплаву золота номіналом 10 рублів 1903 року, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 3306,85 гривень,

-1 монету із сплаву золота 500 проби іноземного виробництва з назвою «Вільгельм Кайзер» 1972 року номіналом 10 марок, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 1542 гривні,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 5,8 грама із вставкою 4 камінців білого кольору, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 3487,95 гривень,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 5,7 грама із вставкою 26 камінців білого кольору та одного камінця синього кольору, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 3427,81 гривень,

-каблучкою із пластичного матеріалу чорного кольору з накладкою із сплаву золота 585 проби вагою 4 грама, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 2405,48 гривень,

-каблучкою із сплаву золота 999 проби вагою 6,7 грама із вставкою 2 камінців синього кольору 1 камінця білого кольору, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 6886,86 гривень,

-ланцюжком із сплаву золота 585 проби вагою 44 грама, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 26460,28 гривень,

-ланцюжком із сплаву золота 585 проби вагою 2,5 грама, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 1503,43 гривень,

-годинником виготовленим із металу жовтого кольору, без браслету, на циферблаті мається напис «Longines», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 13230,14 гривень,

-двома фрагментами, за формою схожими на зубні коронки, із сплаву золота 750 проби загальною вагою 1 грам, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 770,99 гривень,

-підвіскою у вигляді квадрата із сплаву золота 999 проби вагою 8 грамів, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 8223,12 гривень,

-револьвером РФ420, «Cal4mmFlobert», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 2475 гривень,

-відеокамерою JVC GZ-EX215RE, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 7948 гривень,

-підвіскою з атестованим в закріпленому стані діамантом 1Кр57-0,87к-4/3«А» 12КР57-0,033к-4/5«А», вартість якої не встановлено в ході досудового розслідування,

-підвіскою із сплаву золота 585 проби вагою 28,11 грама з вставками діамантів: 57АКР2/2 4 0.04, 57АКР 2/5 12 0.19, 57АКР3/2 90 1.65, 57АКР3/3 34 0.6, 57АКР3/6 16 0.14, 57АКР3/6 8 0.56, 57АКР4/6 4 0.38, ДСТУ3527-97, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 16904,51 гривень,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 12,99 грам, з вставками у діамантів: 1-Бр-Кр-57-0,87п-4/4-«А», 12-БР-КР-57-0,33к-4/5-«А», 28кр57-0,59-3/4А, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 7811,80 гривень,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 14,81 грам, з вставками у вигляді атестованих в закріпленому стані діамантів 1Кр57-0,47ct-4/4«А» 79КР57-0,87ct-4/4«А», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 8906,29 гривень,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 4,91 грам з вставками діаманту 38-Кр57-0,42ct-4/5А та сапфіру 7-Пр-0,75ct-2в/2, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 2952,73 гривень,

-підвіскою із сплаву золота 585 проби вагою1,64 грама, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 986,25 гривень,

-підвіскою із сплаву золота 585 проби вагою 0,47 грама, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 282,64 гривень,

-ланцюжком із сплаву золота 585 проби вагою 2,10 грама, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 1262,88 гривень,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 5,83 грам з вставкою 3 діамантів 1-кр57-0,5ct-4/4А, 6-Кр57-0,05ct-4/3А, 60-КР57-0.36ct-4/4А, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 3505,99 гривень,

-брошкою із сплаву золота 585 проби вагою 2,28 грама з вставками діамантів 1-33-0,05-3/3 2ел-0,01-4/5, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 1371,10 гривень,

-браслетом із сплаву золота 585 проби вагою 31,76 грам з вставками діамантів 20шт - 0.31 карат, 350 шт-5.84 карат, 24 шт-0.37 карат, 64 шт-1.02 карат, 8 шт-0.09 карат, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 19099,51 гривень,

-ланцюжком із сплаву золота 585 проби вагою 47,25 грам, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 28414,73гривень,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби 10,86 грам з вставками діамантів 57АЕР 90-120 5/2 6 0.05, 57АКР 60-90 4/2 10 0.18, 57АКР 90-120-4/2 32 0.36, 57АКР90-120-4/2 32 0,36, та сапфіру 8*6 1/Г1 1 1.6, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 6530,88 гривень,

-каблучкою із сплаву золота 585 проби вагою 5,29 грам з вставками діамантів Кр57120-200 3/2 12 0,09, КР57-30-40 3/3 2 0.06, КР57 40-60 3/2 2 0.04, КР57 90-120 2/7 10 0.11 та сапфіру 2/Г2 1 1,11, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 3181,25 гривень,

-підвіскою із сплаву золота 585 проби вагою 12,23 грама з вставками діамантів 57АКР 3/2 12 0.11, 57 АКР4/5 6 0.13, 57АКР 4/5 12 0.85, 57АКР 4/5 6 1.16, 57АКР 4/5 1 0.2, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 7354,76 гривень,

-фотоапаратом SONY DSC-T20 №4486307, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 1120 гривень,

-діамантом, вартість якого не встановлено в ході досудового розслідування,

-запальничкою із металу білого кольору на якій мається напис «KENT», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 60 гривень,

-збільшувальним склом, на якому мається напис «Jewellery Magnifier», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 150 гривень,

-годинником «CREDAN», вартість якого не встановлено в ході досудового розслідування,

-підвіскою у вигляді православного хреста із сплаву золота 585 проби «спаси и сохрани», вартість якої не встановлено в ході досудового розслідування,

-підвіскою у вигляді православного хреста із сплаву золота 585 проби зі вставками діамантів, вартість якої не встановлено в ході досудового розслідування,

-мобільним телефоном Нокіа 6303і, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 438 гривень,

-мобільним телефоном Нокіа 8800, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 1495 гривень,

-мобільним телефоном Моторола V3, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 2 від 18.05.2016 - 300 гривень,

-сумкою на наплічному ремені із натуральної шкіри чорного кольору, вартість якої не встановлено в ході досудового розслідування,

-партмоне із натуральної шкіри чорного кольору, вартість якого не встановлено в ході досудового розслідування,

-грошовими коштами в сумі 2000 доларів США, що, відповідно до курсу НБУ станом на 12.03.2016, складає 51690,30 гривень,

а всього на загальну суму 352289,85 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після цього ОСОБА_19 та ОСОБА_20 з місця скоєння злочину з викраденим зникли, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_14 заявлений цивільний позов.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 винним себе у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав повністю, не визнав суму цивільного позову потерпілої та пояснив, що з листопада 2015 року мешкав в Україні, спочатку у м. Києві з дівчиною ОСОБА_23 , потім у Харківській області та у м. Харкові з дівчиною на ім`я ОСОБА_24 . Через мережу інтернет він познайомився з ОСОБА_25 , просив його про допомогу, казав, що немає житла та місця роботи. Аріф розповів йому про свого знайомого адвоката. 12.03.2016 року у вечірній час доби вони з ОСОБА_26 прийшли до адвоката ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_4 . Вони вживали спиртні напої. Йому стало погано. Коли він зайшов у кімнату, то побачив, що ОСОБА_27 на ліжку обхватив шию адвоката обома руками. Він став прохати відпустити адвоката. Коли ОСОБА_27 його відпустив, то потерпілий був без свідомості. Тоді ОСОБА_27 запропонував йому зв`язати ОСОБА_21 , що вони і зробили. Аріф став ходити по кімнатам та шукати цінні речі. Він знайшов сейф в шафі, який сокирою вони намагалися відкрили. Він бачив, як ОСОБА_27 ховає у свої кишені золоті вироби, протирав сліди у квартирі. З викраденого майна ОСОБА_27 передав йому золоте кільце та 300 доларів США. У той же день вони виїхали у м. Київ, до 07.04.2016 року він був затриманий працівниками поліції. Він не визнає, що мав з ОСОБА_25 спільний умисел на вбивство ОСОБА_21 .

Незважаючи на повне не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_19 , його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України повністю доказана дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями допитаної у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_14 , яка пояснила, що ОСОБА_21 був її дядею. У день вбивства вона знаходилася на роботі, на чергуванні. Їй зателефонувала сусідка та повідомила, що біля квартири її дяді за адресою: АДРЕСА_4 багато людей. Пізніше вона дізналася про те, що ОСОБА_21 вбили. Їй, як потерпілій та спадкоємцю загиблого ОСОБА_21 завдано матеріальну та моральну шкоду. Обвинувачений ОСОБА_19 заволодів майном на суму 352 289,85 грн. Крім того, нею понесені матеріальні витрати на сумі 8000 грн., пов`язані з похованням ОСОБА_21 та його поминками. Крім того, у зв`язку з необхідністю захисту свої прав, вона була вимушена укласти угоду про надання правової допомоги з адвокатом, якому сплачено 5000 грн. Всього матеріальну шкоду вона оцінює в 365 289,85 грн. Крім цього, їй як потерпілій завдано моральну шкоду вказаним злочином. Ця шкода полягає в тих моральних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з повідомленням про смерть ОСОБА_21 , який був для неї не просто рідним дядьком, а порадником житті, людиною, яка допомогла їй влаштуватись на роботу та на постійне місце проживання у м. Харкові, людиною, який був для неї надійним захисником від всіх негараздів життя. Розмір заподіяної їй діями обвинуваченого ОСОБА_19 моральної шкоди вона оцінює в 100000 грн. Цивільний позов вона підтримує у повному обсязі;

- показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які пояснили, що вони мешкають у будинку АДРЕСА_5 . ОСОБА_21 був їх сусідом. Вони були обізнані, що ОСОБА_21 займався юридичною практикою, завжди допомагав людям, вдома у нього вони бачили багато антикваріату та золотих виробів. 12.03.2016 року приблизно о 23-30 годин вони знаходилися на лавці біля під`їзду вказаного будинку та бачили двох осіб кавказької зовнішності. Вони обговорили, що вказані особи йдуть до ОСОБА_21 , так як раніше одного з них вони бачили, який пригодив до останнього. У судовому засіданні свідки підтвердили, що бачили саме обвинуваченого ОСОБА_19 у той вечір з іншою особою, коли вони заходили до ОСОБА_21 . Але ж ОСОБА_19 був тоді без бороди;

- дослідженим у судовому засіданні висновком судово-медичної експертизи №834-Дм/16 від 25.04.2016 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_21 виникла рання рефлекторна зупинка серця внаслідок механічної дії (подразнення) рефлексогенної синокаротидної зони, що розташована в зоні біфуркації (роздвоєння) загальної сонної артерії на межі бічної та передньо-бічної поверхні шиї у її верхній третині (вказана травма шиї має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя). Причиною смерті ОСОБА_21 став гострий розлад кровообігу, викликаний здавленням його шиї тупими предметами (предметом) з обмеженою площиною травмуючої поверхні (у тому числі і руками) із подразненням рефлексогенних ділянок;

- дослідженими у судовому засіданні протоколами огляду місця події від 14.03.2016 року, 15.03.2016 року, 20.04.2016 року, а саме квартири АДРЕСА_3 ;

- дослідженими у судовому засіданні протоколами огляду трупу потерпілого ОСОБА_21 від 14.03.2016 року та 15.03.2016 року, у приміщеннях квартири АДРЕСА_3 та моргу;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця події від 18.03.2016 року, а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено одяг ОСОБА_20 ;

- дослідженими у судовому засіданні протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками ОСОБА_30 та ОСОБА_31 від 18.04.2016 року;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом обшуку квартири АДРЕСА_6 від 08.04.2016 року, в якій тимчасово проживав ОСОБА_19 , під час якого зафіксовано факт вилучення браслету із металу жовтого кольору із вставками каміння чорного та білого кольорів;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом обшуку будинку АДРЕСА_7 від 08.04.2016 року, під час якого зафіксовано факт добровільної видачі каблучки із металу жовтого кольору із вставками каміння чорного та білого кольорів;

- дослідженими у судовому засіданні висновками судово-медичної експертизи №18/834-Дм/16 від 25-28.04.2016 року, №19/834-Дм/16 від 26-28.04.2016 року, №31/834-Дм/16 від 28.04.2016 року- 06.05.2016 року, відповідно висновків яких тілесні ушкодження, завдані потерпілому ОСОБА_21 могли бути спричинені в строк при тому способі та механізмі, на які вказує протоколі проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_19 ;

- дослідженим у судовому засіданні висновком судово-товарознавчої експертизи №2 від 17.05.2016 року, відповідно якого встановлена ринкова вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_21 майна на момент скоєння злочину, з урахуванням зносу 300599,55 грн.;

- дослідженим у судовому засіданні протоколом проведення з обвинуваченим ОСОБА_19 слідчого експерименту від 09.04.2016 року, стенограмою слідчого експерименту, в ході якого останній показав при яких обставинах він за попередньою змовою з ОСОБА_20 вчинили умисне вбивство потерпілого ОСОБА_21 та заволоділи його майном;

- дослідженими у судовому засіданні протоколами пред`явлення свідкам предметів для впізнання від 09.04.2016 року, 11.04.2016 року, 20.04.2016 року;

- дослідженими у судовому засіданні протоколом огляду предметів від 11.05.2016 року, постановою слідчого від 24.05.2016 року про визнання вказаних предметів речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дослідивши письмові докази, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для визнання їх недопустимими.

Таким чином, судова колегія вважає вину обвинуваченого ОСОБА_19 повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_19 суд кваліфікує за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Надані обвинуваченим ОСОБА_19 показання у судовому засіданні про відсутність спільного з ОСОБА_20 умислу на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_21 та фактичних спільний дій по доведенню умислу до кінця, судова колегія розцінює критично. Колегію суддів ретельно у судовому засіданні переглянуте запис слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_19 , який у присутності понятих, слідчого, адвоката, перекладача, медичного експерта добровільно продемонстрував свою злочинну обізнаність скоєного умисного вбивства потерпілого ОСОБА_21 . Надані їм відповіді на запитання судового експерту щодо механізму та локалізації завданих тілесних ушкоджень, відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманими експертами під час огляду трупу потерпілого ОСОБА_21 . Вказані покази обвинуваченого ОСОБА_19 також підтверджуються та іншими доказами, які були зібрані під час досудового розслідування та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого і при цьому встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_19 є громадянином Азербайджану, на території України раніше не судимий, на обліку в Харківському міському ПНД, на психіатричному та наркологічному обліку в Азербайджані не перебуває, не працює, за місцем навчання характеризувався позитивно.

Вирішуючи питання про визначення покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особливу тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, роль ОСОБА_19 під час скоєння злочину, дані, що характеризують його особу, відсутність обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання, наявність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого за скоєння злочину з боку потерпілої ОСОБА_14 .

Відповідно ст.ст. 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_19 , судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за можливе призначити обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_19 не можливе без ізоляції від суспільства.

В силу ст. 59 КК України суд застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації майна що належить йому на праві власності.

Строк покарання ОСОБА_19 колегія суддів відраховує з моменту фактичного затримання з 08 квітня 2016 року в порядку ст. 209 КПК України. Саме 08.04.2016 року з останніми проводилися слідчі дії, а саме проводився обшук тимчасового помешкання останнього в кв. АДРЕСА_6 . Незважаючи на відсутність протоколів затримання обвинувачених в порядку ст. 208 КПК України, колегія суддів, керуючись нормами ст. 209 КПК України відраховує останньому строк покарання з 08.04.2016 року.

Обвинувачений звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кримінального Кодексу України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі і на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі вимог Закону України від 26.11.2015 року, який набув чинності 24.12.2015 року «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року, частину п`яту ст. 72 Кримінального Кодексу України викладено в наступній редакції:

« зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі…».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. За змістом зазначеної норми строк попереднього ув`язнення триває до набрання вироком законної сили.
Відповідно до висновку щодо правозастосування, який міститься у Постанові Верховного Суду України від 13 березня 2018 року в справі №440/853/17 у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, відповідно до частини 2 статті 5 Кримінального кодексу України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Так, частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIIІ передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено у такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях статті5 Кримінального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).
Кримінально-правові відносини це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державою і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.

У відповідності з матеріалами кримінального провадження строк попереднього ув`язнення обвинуваченого становить: 1) дата затримання ОСОБА_19 : 08.04.2016 року; дата ухвалення вироку: 15.04.2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої протиправними діями обвинуваченого у розмірі 365 289,85 грн., колегія суддів задовольняє повністю.

На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, потерпілою ОСОБА_14 та матеріалами кримінального провадження документально підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_19 за попередньою змовою з ОСОБА_20 заволодів майном на загальну суму 352 289,85 грн. Крім того, нею понесені матеріальні витрати на сумі 8000 грн., пов`язані з похованням ОСОБА_21 та його поминками. Крім того, у зв`язку з необхідністю захисту свої прав, вона була вимушена укласти угоду про надання правової допомоги з адвокатом, якому сплачено 5000 грн.

Крім того, потерпілою ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн.

Ст. 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб`єктивних цивільних прав, ч. 1 цієї статті зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, далі п. 3 ч. 2 даної статті вказує, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В свою чергу ч. 3 вищезазначеної статті формує спосіб відшкодування моральної шкоди, а саме моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З`ясувавши усі обставини при вирішенні дійсного спору судова колегія приходить до висновку про повне задоволення вимог цивільного позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. Вказана сума, на думку суду, будуть достатньою компенсацією відшкодування моральних страждань, заподіяних потерпілій ОСОБА_14 з урахуванням перенесених нею страждань, душевних потрясінь, порушення укладу життя, пов`язаних із смертю близької особи.
По кримінальному провадженню судові витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Визнати ОСОБА_19 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний заход відносно ОСОБА_19 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27).

Строк покарання засудженому ОСОБА_19 відраховувати з моменту фактичного затримання з 08 квітня 2016 року в порядку ст. 209 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 року втратив чинність з 21.06.2017 року), зарахувати засудженому ОСОБА_19 строк його попереднього ув`язнення в період з 08 квітня 2016 року по дату винесення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_19 на користь потерпілої ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 365 289,85 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять грн. 85 коп.).

Стягнути з ОСОБА_19 на користь потерпілої ОСОБА_14 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_19 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 10624,67 грн. (десять тисяч шістсот двадцять чотири грн. 67 коп.).

Речові докази, які належали ОСОБА_21 , та зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області повернути потерпілій ОСОБА_14 .

На вирок може бути подана апеляція Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2