Справа № 502/1922/18
УХВАЛА

26 грудня 2018 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
20.12.2018 року захисник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернулась до Клійського районного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту накладеного на мобільний телефон «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карти № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 , відповідно до ухвали слідчого судді від 26.10.2018 року.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000515, внесеному 24.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

24.10.2018 року під час проведення особистого огляду ОСОБА_5 працівниками поліції був вилучений належний останньому мобільний телефон «SAMSUNG», який у подальшому визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 26.10.2018 року на мобільний телефон «SAMSUNG», який належить ОСОБА_5 , накладено арешт та визначено його місце зберігання у камері речових доказів Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
Оскільки з моменту накладання арешту на мобільний телефон минуло 2 місяці, а слідчий навіть не оглянув його та не склав відповідний протокол, подальше перебування вказаного майна у камері речових доказів є недоцільним та порушує права ОСОБА_5 , як власника майна, оскільки він позбавлений можливості користуватись належним йому майном на власний розсуд. При цьому захисник зазначає, що мобільний телефон було придбано на законних підставах, а з моменту його вилучення у органу досудового розслідування було достатньо часу для його огляду та повернення законному володільцю.
На підставі вищевикладеного захисник просить суд скасувати арешт накладений на мобільний телефон «SAMSUNG» з 2 сім-картами та зобов`язати слідчого повернути вищевказане майно законному володільцю.
Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки вважає його необґрунтованим та передчасним. В обґрунтування заперечень прокурор зазначив, що у органу досудового розслідування існує необхідність у проведенні огляду вищевказаного мобільного телефону та інформації яка міститься у його пам`яті. Однак телефон заблоковано, а підозрюваний ОСОБА_5 відмовляється добровільно його розблокувати, у зв`язку з чим існує необхідність у залученні спеціаліста у галузі інформаційних технологій та отриманні доступу до інформації яка міститься у його пам`яті.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Стаття 1 Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи,яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 -174 цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Оскільки захисник в судовому засіданні довів, що у подальшому застосуванні арешту накладеного на мобільний телефон «SAMSUNG» відпала потреба, так як за 2 місяці в органу досудового розслідування було більш ніж достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих дій із його використанням, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 174 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений на мобільний телефон «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карти № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 , відповідно до ухвали слідчого судді від 26.10.2018 року.

Зобов`язати слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження повернути ОСОБА_5 мобільний телефон «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карти № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 .
Зобов`язати ОСОБА_5 зберігати мобільний телефон «SAMSUNG», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карти № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 до набрання законної сили рішенням по даному кримінальному провадженню та за першою вимогою надати їх слідчому у разі виникнення потреби у проведенні відповідних слідчих дії.
Копію ухвали негайно після оголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1