Справа № 383/136/19
Номер провадження 1-кп/383/66/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000001 від 02.01.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоградівка Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаного, не маючого судимостей,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, при слідуючих обставинах.

В грудні 2018 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_2 , незаконно придбав, обріз, виготовлений саморобним способом з одноствольної, гладкоствольної мисливської рушниці 12 калібру, моделі «ТОЗ-87», № НОМЕР_1 , 1999 року випуску та без передбаченого положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року, дозволу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дії, який сховав за місцем свого проживання, а саме у шафі, розташованій в кімнаті будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , та зберігав без передбаченого законом дозволу до 01 січня 2019 року.

В подальшому, 01 січня 2019 року, близько 16:00 год., ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вищевказаний обріз, виготовлений саморобним способом з одноствольної, гладкоствольної мисливської рушниці 12 калібру, моделі «ТОЗ- 87», № НОМЕР_1 , 1999 року випуску, без передбаченого законного дозволу, діючи умисно, здійснив його незаконне носіння, а саме переміщення до подвір`я будинку, який розташований адресою АДРЕСА_3 . Після чого, пробувши на подвір`ї деякий час, здійснив його незаконне носіння, а саме переміщення до квартири ОСОБА_7 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 та після вимог останньої винести даний обріз з її квартири, ОСОБА_4 залишив його в коридорі під`їзду.

Цього ж дня, близько 18:00 год., ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вказаний обріз, без передбаченого законного дозволу, здійснив його незаконне носіння, а саме переміщення до квартири своєї дружини ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_5 , де залишив обріз на зберігання в ніші кухонного кутка, який розташований в одній з кімнат даної квартири. Після чого, цього ж дня, близько 19:30 год., ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вказаний обріз, без передбаченого законного дозволу, здійснив його незаконне носіння, а саме переміщення до подвір`я будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , де кинув його на землю та пішов у невідомому напрямку. Після чого, ОСОБА_7 , піднявши вказаний обріз, перенесла його до під`їзду будинку, де проживає дружина ОСОБА_4 . ОСОБА_8 , де залишила його на сходах, які ведуть до підвального приміщення.

01 січня 2019 року о 19:45 год. ОСОБА_4 повідомив на лінію «102» про те, що невідомі відібрали в нього рушницю, проте хто саме та при яких обставинах повідомляти відмовився. Цього ж дня о 20:55 год в ході огляду місця події, а саме під`їзду № 2 багатоквартирного, двоповерхового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 виявлено та вилучено обріз, виготовлений саморобним способом з одноствольної, гладкоствольної мисливської рушниці 12 калібру, моделі «ТОЗ-87», № НОМЕР_1 , 1999 року випуску, який відповідно до висновку експерта №4 від 25.01.2019 року являється багатоцільовою гладкоствольною вогнепальною зброєю, одноствольною самозарядною рушницею моделі «ТОЗ-87», 12-го калібру, № НОМЕР_2 , 1999 року випуску промислового виготовлення, виробництва Тульського збройового заводу (Російська Федерація), в конструкцію якої, саморобним способом внесені зміни у вигляді укорочення (відпилювання) передньої частини ствола до залишкової довжини 356 мм., внаслідок чого вона втратила балістичні характеристики та цільове призначення, як гладкоствольної мисливської зброї. Надана рушниця придатна для стрільби мисливським патронами 12 калібру.

25 лютого 2019 року між прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Вказаною угодою сторонами у відповідності до ст.ст.66, 67 КК України обставиною, що пом`якшує покарання визнано щире каяття обвинуваченого, обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочину.

Також сторонам угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого санкцією ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор і захисник висловились про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений вину по інкримінованому йому злочину визнав повністю і просив затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він розуміє права, передбаченні ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам чинного кримінального процесуального закону, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином. Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація злочину правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочину.

Узгоджена сторонами остаточна міра покарання, у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком, із застосуванням ст.76 КК України відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначення узгодженої сторонами міри покарання. Також з урахуванням того, що сторони угоди дійшли згоди про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд, у відповідності до ст..ст. 75, 76 КК України вважає за доцільне з урахування вищезазначених даних про особу обвинуваченого, визначити йому іспитовий строк терміном у два роки, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину та буде періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України, а саме:

- багатоцільова гладкоствольна вогнепальна зброя, одноствольна самозарядна рушниця моделі «ТОЗ-87», 12-го калібру, № НОМЕР_2 , 1999 року випуску, передана на зберігання в кімнату зберігання зброї Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області, у відповідності до ст.100 КПК України підлягає знищенню;

- CD-R диск на який зафіксовано аудіо запис повідомлення, що надійшло на лінію «102» 01.01.2019 року о 19:45 год. від ОСОБА_4 , долучений до матеріалів кримінального провадження, у відповідності до ст.100 КПК України підлягає залишенню при матеріалах кримінального провадження №0000001.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів по вказаному кримінальному провадженню за проведення: судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1144 грн.; судової експертизи зброї в сумі 2288 грн., а всього в загальній сумі 3432 грн.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 25.02.2019 року між прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та буде періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме:

- багатоцільову гладкоствольну вогнепальну зброю, одноствольну самозарядну рушницю моделі «ТОЗ-87», 12-го калібру, № НОМЕР_2 , 1999 року знищити;

- CD-R диск з повідомленням, що надійшло на лінію «102» 01.01.2019 року о 19:45 год. від ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000001.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальній сумі 3432 грн.

Копію вироку вручити прокурору, засудженому та захиснику засудженого.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1