Провадження № 11-сс/4820/78/18
Справа № 677/1722/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
апелянта ОСОБА_7 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2018 року,-

В с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2018 року задоволено клопотання прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_8 та накладено арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування) на належне ОСОБА_7 майно, а саме: автомобіль ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що 27 жовтня 2018 року приблизно о 21 год. 55 хв. на автодорозі Н03 сполученням Житомир Чернівці, навпроти АЗС «Shell», ОСОБА_7 , 1961 року народження, житель м.Хмельницького, рухаючись в сторону м. Хмельницький на автомобілі ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки та не визначивши безпечної швидкості, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , місцевого жителя, який переходив дорогу у невстановленому місці. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому заднього краю лівої великогомілкової кістки ноги. Вказане майно, на яке просив накласти арешт прокурор, постановою слідчого від 28 жовтня 2018 року на підставі ст.ст. 98, 110 КПК України, визнане речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні № 0000494. Слідчий суддя прийшов до висновку, що у відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слід задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на автомобіль апелянта.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2018 року ОСОБА_7 було поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2018 року про накладення арешту (із забороною відчуження, розпорядження та користування) на автомобіль ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , як видно з її змісту, просить змінити ухвалу слідчого судді, змінивши обґрунтування висновків, вказавши, що його діяння не підлягають під ознаки ч.1 ст. 286 КК України та провести додаткове розслідування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_7 в підтримання доводів апеляційної скарги, який підтримав доводи апеляційної скарги, вважає необґрунтованими висновки суду щодо наявності в його діях ознак ч.1 ст. 286 КК України; прокурора та слідчого які заперечили проти апеляційної скарги через її необґрунтованість, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як видно з матеріалів провадження, до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 3).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль ЗАЗ «Таврія», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , яким фактично він і користується.

28 жовтня 2018 року автомобіль ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000494, на яке за клопотанням прокурора слідчим суддею було накладено арешт.

Вирішуючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна чи відмови в задоволенні такого клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

31 жовтня 2018 року на розгляд слідчому судді Красилівського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 шляхом заборони його власнику користування, розпорядження даним автомобілем, а також його відчуження іншим особам.
Рішення слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді, є законним та обґрунтованим.

При винесенні ухвали слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Матеріали кримінального провадження давали слідчому судді підстави вважати, що майно, на яке накладений арешт, відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України.

Твердження апелянта, що в ухвалі слідчого судді невірно відображена його позиція, не можуть бути враховані. З запису фіксування судового засідання технічними засобами видно, що ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на автомобіль. Не заперечував він проти накладення арешту на автомобіль і під час апеляційного розгляду, лише вказував, що на цій стадії кримінального провадження не можна вказувати про доведеність його вини у вчиненому.
Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні прокурора обставини та дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, про те, що накладення арешту на автомобіль ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , є необхідним заходом. Майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, визнане речовим доказом в кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, що доведено прокурором під час апеляційного розгляду. В даному провадженні з метою забезпечення збереження цього речового доказу, необхідності призначення та проведення автотехнічної експертизи слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на автомобіль.

Погоджуючись з висновками слідчого судді, колегія суддів вважає, що, перевіряючи доводи клопотання про арешт майна, слідчий суддя врахував вищевказані обставини кримінального провадження, зазначені в клопотанні про арешт майна. Як видно з даних кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, слідчим суддею були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України. Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна, а також застосування в даному провадженні з метою забезпечення збереження речових доказів.

Істотних порушень, які б давали суду підстави для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання прокурора в даному провадженні на даному етапі досудового розслідування, колегія суддів не знаходить.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясовував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України виключити з мотивувальної частини ухвали слідчого судді посилання на те, що особа своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Апеляційний суд зауважує, що винуватість чи невинуватість особи може бути встановлена лише вироком суду. На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі в категоричній формі в ухвалі суду виказувати такі висновки, вищезазначене посилання слід виключити з ухвали слідчого судді.
Апеляційний суд, зважаючи на повноваження суду, не є органом, який здійснює досудове розслідування, тому вимоги апелянта щодо проведення досудового розслідування не можуть бути враховані.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2018 року про накладення арешту (із забороною відчуження, розпорядження та користування) на автомобіль ЗАЗ «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , - без зміни.
В порядку ст. 404 КПК України виключити з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2018 року посилання на те, що особа своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді