Провадження № 1-кп/369/992/18
В И Р О К
іменем України
09.11.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005349 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який до затримання проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком від 29.05.2013 року Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, 27.06.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком від 29.05.2013 року Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнившись 27.06.2017 року по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та 25.08.2018 року в період часу з 4.30 до 8.30 години, маючи прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу проник в приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», моделі «SM-J51OH/DS», вартістю 3645,39 грн., який належить потерпілій ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 3645,39 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, дати можливість працювати, заробляти та виплатити потерпілій завдану моральну шкоду.
Потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що у серпні 2018 року вона проживала разом зі своїм хлопцем в будинку по АДРЕСА_3 , вранці 25.08.2018 року вона прокинулась о 4.30 ранку, її мобільний телефон був на місці, а коли вона прокинулась о 9.30 мобільного телефону вже не було. Вона телефонували на номери сім-карток, які були в телефоні, але телефон був відключений. Про викрадення телефону вона написала заяву в поліцію, через два тижні їй повернув мобільний телефон слідчий, знає, що цей телефон був вилучений у дівчини, якій ОСОБА_6 продав його за 1800 грн. До обставин цієї справи вона знала ОСОБА_5 як знайомого свого хлопця. Вважала, що діями обвинуваченого їй завдана моральна шкода, тому звернулась з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 3000 грн. завданої моральної шкоди.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідження матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 185 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, до затримання офіційно не працював, раніше судимий за аналогічні корисливі злочини, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинений злочин доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого повинно відбуватися у виправній установі закритого типу та попередить вчинення ним злочинів у майбутньому.

Крім того, суд вважає, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 завдав моральної шкоди потерпілій ОСОБА_4 , а тому задовольняє її позов про стягнення з обвинуваченого 3000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 19.09.2018 року.

До набрання вироком законної застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, у виді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , 3000 (три тисячі) грн. завданої моральної шкоди.

Речовий доказ у справі мобільний телефон, який повернуто потерпілій ОСОБА_4 , - залишити в її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1