Дата документу 19.03.2019 Справа № 317/708/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/708/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/242/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000277 від 27 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
користувача автомобіля ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на вилучений 26 лютого 2019 року автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року, з наступним зберіганням майна на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя вул. Героїв 37-го батальйону, 12-б, та заборонити розпоряджатися та користуватися арештованим майном.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оскільки майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, органу досудового слідства необхідно провести автотехнічну експертизу та інші слідчі дії, а ненакладення арешту може зашкодити кримінальному провадженню, призвести до втрати речових доказів.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати в частині зберігання арештованого майна автомобіля «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та заборони користуватися арештованим майном. Передати вилучене майно на відповідальне зберігання ОСОБА_11 .
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що техпаспорт та ідентифікаційний номери автомобіля можуть бути підроблені, ОСОБА_7 не знав та не здогадувався, вказана інформація на теперішній час будь-якими належними та допустимим доказами не підтверджена, це тільки припущення слідчого, який не є експертом криміналістом, але ОСОБА_7 вже позбавили автомобіля. Твердження слідчого судді про те, що на чорно-білій ксерокопії фотознімку номеру кузова він побачив сліди механічного пошкодження є некоректними, оскільки слідчий суддя не є експертом у відповідній галузі. Будь-яких законних підстав для вилучення у ОСОБА_7 майна, зберіганні на його території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, що призведе до його псування та погіршення стану кузову автомобіля, та може бути через деякий час розукомплектованим, та заборони користування ним, немає. Підставою для накладення арешту на майно стало те, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мають безпосереднє відношення для досудового розслідування, що не визначено нормами КПК. Слідчим суддею зазначені загальні фрази про те, що не накладення арешту може зашкодити кримінальному провадженню, призвести до втрати речових доказів. Жодного ризику цьому не наведено, які підстави так рахувати, не зазначено.
Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2019 року за № 0000277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КПК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 26 лютого 2019 року до чергової частини Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт інспектора СРПП № 2 Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5, в якому зазначено, що під час несення служби ним зупинено автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору під керуванням громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Під час перевірки документів на право керування та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виникли підозри в підроблені реєстраційного документа на автомобіль серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року, а саме колір бланка, шрифт нанесеної інформації щодо цього автомобіля, колір шрифту, відстань між символами. Крім цього, також під час звірки номеру кузова із записами в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 виникли сумніви в зміні номеру на металевій пластині автомобіля кустарним способом (JTMBBREV70D086444).
27 лютого 2019 року за вказаним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000277 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
26 лютого 2019 року здійснено огляд автомобіля «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого вказаний автомобіль разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року старшим слідчим СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 вилучені, автомобіль поміщений на територію Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
27 лютого 2019 року старшим слідчим СВ Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 винесено постанову про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів провадження, відповідно до якої автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року визнано речовими доказами.

Заслухавши доповідь судді; думку користувача арештованого майна ОСОБА_7 , його захисника на підтримання апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону в цілому враховані при розгляді клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СВ РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання слідчий надав витяг з ЄРДР за №0000277 від 27 лютого 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування підтверджується необхідність зазначеного арешту.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як встановлено слідчим суддею, клопотання слідчого містить достатньо доказів на підтвердження того, що автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Зокрема, матеріали провадження містять: протокол огляду місця події від 26 лютого 2019 року, під час якого під переднім пасажирським сидінням, на металевій рамі під покриттям підлоги, виявлений набитий номер JIMBBBREV700086444. При огляді капоту номери не відображені; фототаблицею до протоколу; постановою про визнання речовим доказом та доручення до матеріалів провадження від 27 лютого 2019 року; рапортом.
Таким чином, враховуючи, що у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказаний автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року на ім`я ОСОБА_10 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мають безпосереднє відношення до даного провадження, оскільки зберегли на собі його сліди, а частини автомобілю, вказані у клопотанні, є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям ст.98 КПК України, слідчий суддя прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання слідчого щодо арешту вищезазначеного майна для забезпечення збереження речових доказів у даному провадженні.
В той же час, апелянт обґрунтовано посилається в апеляційній скарзі на положення ч.2 ст.100 КПК України та п.п.5,20 порядку «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України N 1104 від 19 листопада 2012 року, відповідно до яких, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Оскаржуваною ухвалою речовий доказ автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , фактично переданий для зберігання на території Запорізького РВП Дніпровського ВП УНП в Запорізькій області.
В той же час, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що на території вказаної установи є спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Крім того, в клопотанні взагалі не наведено обґрунтування, чому, на думку органу досудового розслідування, вказаний автомобіль має зберігатися саме на території зазначеного РВП, а не у особи, у якої його вилучено, з огляду і на те, що про підозру цій особі чи будь-якій іншій особі не повідомлено.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала в частині передання на зберігання арештованого автомобіля на території Запорізького РВП Дніпровського ВП УНП в Запорізькій області підлягає скасуванню, а подальше вирішення питання про зберігання вищевказаного автомобіля має вирішуватися в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на вилучений 26 лютого 2019 року автомобіль «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року, з наступним зберіганням майна на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя вул. Героїв 37-го батальйону, 12-б, та заборонити розпоряджатися та користуватися арештованим майном, скасувати в частині передачі на зберігання вищевказаного автомобіля на території Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м.Запоріжжя вул. Героїв 37-го батальйону, 12-б.
У решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4