Справа № 452/933/19
Провадження № 1-кп/452/199/2019
ВИРОК
Іменем України

02 травня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000925 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньо - спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом на посаді понтонера 2-го відділення плавальних інженерних машин роти плавальних машин понтонно мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, учасника бойових бій, раніше несудимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 27.12.2018 року, приблизно о

18 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ОРЕL», моделі «ZAFIRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (Республіка Польща), виїхавши із заїзного тунелю у внутрішній двір багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , здійснюючи маневр повороту ліворуч в напрямку розташування під`їздів даного будинку, в порушення вимог пунктів 2.3 пп. «б», 2.3 пп. «д», 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи об`єктивну можливість під час руху виявити пішохода ОСОБА_4 на проїздній частині дороги, який рухався у зустрічному до керованого ним автомобіля напрямку, та вжити заходів для уникнення наїзду на останнього шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, допустив наїзд на вказаного пішохода, внаслідок чого останньому заподіяно тілесні ушкодження у виді закритого багатоуламкового, внутрішньо - суглобового перелому проксимальних метаепіфізів обох кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав, що 27.12.2018 року, приблизно о 18 год. 00 хв., керував автомобілем марки «ОРЕL», моделі «ZAFIRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (Республіка Польща) та рухався заїзним тунелем у напрямку внутрішнього двору багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . Коли виїхав на дорогу, почав здійснювати маневр повороту ліворуч. Не побачив, що у вказаному внутрішньому дворі даного будинку проїзною частиною дороги в зустрічному напрямку рухався пішохід ОСОБА_4 , а тому на якого скоїв наїзд, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження.

На даний час примирився з потерпілим, повністю відшкодував йому заподіяні збитки.

Крім повного визнання вини обвинуваченим у скоєному, його винуватість у вчиненому підтверджується:

- посвідченням водія, виданим на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 03.11.2015 року Центром ДАІ 4607, з якого убачається, що він має право керувати транспортним засобом категорії «В»;

- копією технічного паспорта № НОМЕР_4 на автомобіль марки «ОРЕL», моделі «ZAFIRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (Республіка Польща).

Учасники судового провадження не оспорювали обставини винуватості ОСОБА_5 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні Правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Оскільки ОСОБА_5 27.12.2018 року приблизно о 18 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ОРЕL», моделі «ZAFIRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (Республіка Польща), виїхавши із заїзного тунелю у внутрішній двір багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , здійснюючи маневр повороту ліворуч в напрямку розташування під`їздів даного будинку, у порушення вимог пунктів 2.3

пп. «б», 2.3 пп. «д», 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, маючи об`єктивну можливість під час руху виявити пішохода

ОСОБА_4 на проїзній частині дороги, який рухався у зустрічному до керованого ним автомобіля напрямку, та вжити заходів для уникнення наїзду на останнього шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, допустив наїзд на вказаного пішохода, внаслідок чого останньому заподіяно тілесні ушкодження у виді закритого багатоуламкового, внутрішньо - суглобового перелому проксимальних метаепіфізів обох кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня
2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.
При виборі обвинуваченому заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості вчинення ним злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання та праці, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , де перебуває на посаді понтонера 2-го відділення плавальних інженерних машин роти плавальних машин понтонно мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 у званні старшого солдата, де неодноразово за сумлінну службу заохочувався, є учасником бойових дій, раніше несудимий, скоїв злочин по необережності, думку потерпілого, який просить його суворо не карати, обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих вину обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, думка потерпілого, який просить його суворо не карати.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, злочин вчинив по необережності, позитивно характеризується по місцю проживання та праці, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, у зв`язку з чим жодних претензій він до нього не має та просить його суворо не карати, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами з мінімальним терміном, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз № 1/132 від

31.01.2019 року та № 1/240 від 25.02.2019 року на загальну суму 2,860,00 грн., слід стягнути з ОСОБА_5 в користь держави.

З речовими доказами по справі слід поступити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від

03.01.2019 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «ОРЕL», моделі «ZAFIRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (Республіка Польща), і долучено до матеріалів кримінального провадження у відповідності до постанови старшого слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області від

28.12.2018 року та зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ФОП « ОСОБА_6 », слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк

1 (один) рік.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз:

- згідно висновку № 1/132 від 31.01.2019 року - 1 430, 00 грн.;

- згідно висновку № 1/240 від 25.02.2019 року - 1 430, 00 грн., а всього на загальну суму 2 860,00 грн.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від

03.01.2019 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «ОРЕL», моделі «ZAFIRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (Республіка Польща) - скасувати.

Автомобіль марки «ОРЕL», моделі «ZAFIRA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (Республіка Польща), який долучено до матеріалів кримінального провадження у відповідності до постанови старшого слідчого СВ Самбірського

ВП ГУ НП у Львівській області від 28.12.2018 року та зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ФОП « ОСОБА_6 », повернути ОСОБА_5 .

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя