ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1017/19 Справа № 182/5106/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001476 за апеляційними скаргами прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, представника потерпілого ОСББ Сіріус - Н ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 вказана адреса реєстрації та проживання останнього, а саме: АДРЕСА_1 .
Крім того, відповідно до пояснень представника потерпілого ОСББ Сіріус-Н ОСОБА_7 , який є головою цього ОСББ, ОСОБА_8 дійсно проживає за вказаною адресою, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями.
Вказує на те, що висновок суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є хибним.
Також зазначає, що неявка ОСОБА_8 до суду не свідчить про не встановлення місця проживання останнього, а свідчить про ухилення обвинуваченого від суду, а тому суд першої інстанції, відповідно до ст.335 КПК України, повинен був зупинити судове провадження щодо обвинуваченого до його розшуку, однак вказане судом зроблено не було.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСББ Сіріус - Н ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом було порушено право потерпілої сторони у доступі до правосуддя.
Вказує на те, що місцем реєстрації ОСОБА_8 є адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується карткою реєстраційно-паспортного обліку (форма А).
З 01.01.2019 року ОСОБА_8 місце зареєстрованого проживання покинув у невідомому напрямку, переховуючись від судового слідства, про що мешканцями та головою ОСББ Сіріус-Н було складено відповідний акт.
Зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки місце проживання обвинуваченого на стадії досудового розслідування встановлено вірно.
Посилання суду на те, що до обвинувального акту не додано розписку про отримання обвинуваченим цивільного позову є безпідставним, оскільки, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, представник потерпілого на власні очі бачив вказану розписку.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово повідомлявся судом про дату та час судового засідання, однак останній так жодного разу до суду не з`явився, крім того, судом неодноразово було постановлено ухвалу про привід обвинуваченого до суду, які виконані не були.
Таким чином: - місце фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_8 протягом півроку не встановлене; - відомостей про те, що обвинувачений ухиляється від явки до суду прокурором не надано, оскільки він не судимий і не перебуває у розшуку; - ухвали суду про привід обвинуваченого залишилися не виконаними, у зв`язку з не встановленням його місця перебування; - відомостей про те, що ОСОБА_8 , стосовно якого запобіжний захід обрано не було у кримінальному провадженні, переховується від суду або вчинив новий злочин суду не надано.
Також, представником потерпілого ОСББ «Сіріус-Н» - ОСОБА_7 під час досудового розслідування заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 27216,30 грн., однак, згідно розписки обвинуваченого ОСОБА_8 (а.п.10), він отримав лише копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, відомості щодо отримання обвинуваченим копії позовної заяви відсутні.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційні скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.
При перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001476 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, в якому містяться відомості, які не відповідають дійсності стосовно місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , який за вказаною адресою не проживає, про що зазначено в ухвалі суду першої інстанції, що свідчить про недотримання вимог ст. 291 КПК України, що на думку колегії суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, так як суд першої інстанції був позбавлений можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та розглянути його у розумні строки, а тому наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.
Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_8 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак, як було встановлено під час підготовчого судового засідання, що обвинувачений по вказаній адресі не проживає.
Такий висновок ґрунтується на тому, що обвинувачений на жодне з призначених до розгляду підготовчих судових засідань не з`являвся, у зв`язку з чим судом неодноразово були направлені для виконання ухвали про привід обвинуваченого, які органами поліції виконанні не були, оскільки за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, знаходження ОСОБА_8 не встановлено.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо застосування судом вимог ст.335 КПК України, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відсутні дані щодо належного повідомлення обвинуваченого про проведення підготовчого судового засідання, що виключає його ухилення від суду.
Посилання представника потерпілого на те, що ОСОБА_8 зареєстрований за адресою зазначеною в обвинувальному акті, не може бути взяте до уваги, оскільки місце реєстрації обвинуваченого не свідчить про те, що вказана адреса є місцем його постійного мешкання, на підставі чого у суду першої інстанції відсутня можливість належним чином повідомити обвинуваченого про дату та час розгляду кримінального провадження.
Твердження представника потерпілого, що обвинувачений ОСОБА_8 з 01.01.2019 року не проживає за місцем реєстрації є необгрунтованим, оскільки, як встановлено колегією суддів, судом першої інстанції було вжито всіх заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду, а саме, неодноразово постановлювались ухвали про привід обвинуваченого - 14.09.2018 року, 31.10.2018 року, 06.11.2018 року та 20.11.2018 року, в яких була зазначена адреса реєстрації останнього, однак ці ухвали виконані не були з тих підстав, що за вказаною адресою ОСОБА_8 не встановлено.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
З матеріалів провадження вбачається, що представником ОСББ Сіріус-Н подано цивільний позов до ОСОБА_8 (а.п. 8-9).
До обвинувального акта щодо ОСОБА_8 було додано розписку про отримання останнім копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п. 10), однак розписка щодо отримання обвинуваченим копії цивільного позову в матеріалах провадження відсутня.
Таким чином, посилання суду першої інстанції на відсутність розписки про отримання обвинуваченим копії цивільного позову колегія суддів вважає таким, що знайшло своє підтвердження.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілого, та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, представника потерпілого ОСББ Сіріус - Н ОСОБА_7 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4