Справа № 364/32/19
Провадження № 1-кс/364/51/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 року смт. Володарка

Слідчий суддя Володарського районного суду Київської області, ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Володарського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 121 ч. 2 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась слідчий СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням, що погоджено з процесуальним керівником про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 18.01.2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до поданого клопотання, підставами звернення до суду стало те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, що є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання строком до п`ятнадцяти років позбавлення волі, ОСОБА_6 після скоєння інкримінованих йому злочинів може переховуватися від органів досудового розслідування, так як має можливість залишити місце проживання, може знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення злочину, може впливати на свідків, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі може вчинити інший злочин, що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник підозрюваного щодо обрання міри запобіжного заходу вказали на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, думку підозрюваного, захисника підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК, ч. 2 ст. 121 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України.

25.01.2019 року о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_6 був затриманий працівниками Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області на підставі ст. 208 КПК України.

26.01.2019 року о 14 годині 45 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованах йому злочинах.

Із повідомлення про підозру вбачається, що 18.01.2019 року приблизно о 04 годині 20 хвилин ранку, ОСОБА_6 проник до території домоволодіння потерпілого. Перебуваючи на території подвір`я потерпілого, ОСОБА_6 з метою спостереження за діями ОСОБА_7 проник до господарського приміщення, де почав чекати часу коли потерпілий залишить місце свого проживання. В подальшому продовжуючи свій злочинний намір, переконавшись у відсутності власника, ОСОБА_6 , а саме близько 09.00 години ранку вийшов з господарського приміщення та направився до тильної частини будинку, де розташоване вікно з металопластикових конструкцій. Реалізуючи умисел на проникнення до житла потерпілого, ОСОБА_6 , за допомогою заздалегідь заготовленої викрутки, намагався відчинити рухому частину металопластикового вікна, але в цей момент його таємні дії були викриті потерпілим ОСОБА_7 .. ОСОБА_6 здійснив напад на потерпілого, що виразився в застосуванні фізичної сили, а саме нанесенні не менше двох ударів кулаком по обличчю потерпілого ОСОБА_7 , які призвели до втрати свідомості останнього та падіння на снігову поверхню землі. ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, через незамкнені вхідні двері, проник до будинку потерпілого, де розпочав пошук цінностей. В один із моментів, ОСОБА_6 зрозумів, що потерпілий прийшов до свідомості та його дії також можуть бути викриті сторонніми особами, не бажаючи відмовитись від доведення злочину до кінця, вийшов на вулицю та підійшов до потерпілого. Надалі, ОСОБА_8 реалізовуючи злочинний умисел, знову застосував до потерпілого ОСОБА_7 фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні не менше двох ударів кулаком по обличчю, але бажаного результату направленого на локалізацію протидії потерпілого не отримав і тому, використовуючи підручний предмет точильний диск, який зберігався на поверхні мурованого димоходу, взявши диск в праву руку наніс не менше шести ударів по тім`яній ділянці голови ОСОБА_7 .. Внаслідок нанесених тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя особи, яка зазнала нападу, потерпілий втратив свідомість та не мав змоги чинити супротив діям ОСОБА_6 .. ОСОБА_8 не зважаючи на безпорадній стан потерпілого повернувся до будинку, де продовжив пошук грошових коштів та цінностей. Перебуваючи в будинку, в останній житловій кімнаті, а саме в дерев`яній шухляді тумби, виявив грошові кошти в сумі двадцять одна тисяча гривень, заволодівши якими вільно покинув територію домоволодіння потерпілого, тобто місце вчинення злочину і тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №4 від 22.01.2019 року, виданого судово-медичним експертом КЗ КОР «КОБСМЕ» ОСОБА_9 , смерть ОСОБА_7 настала в наслідок: крововиливів під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку; внутрішньочерепної травми; ушкодження внаслідок дії тупого предмету.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Аналізуючи ризик переховування в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, варто врахувати, що в даному випадку ОСОБА_6 не має на утриманні дітей або батьків похилого віку, тобто не має достатніх стійких соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання, що свідчить про те, що він зможе в будь-який момент змінити місце проживання з метою уникнення явки до слідчого, прокурора чи суду. Також враховуючи, що ОСОБА_6 23.06.2015 року судимий Сквирським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, 07 жовтня 2015 року, Сквирським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на основі ст.71 КК України до призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 23 червня 2015 року і призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки два місяці. 30.06.2017 звільнений умовно достроково на невідбутий термін 11 місяців 17 днів, та під час умовно-дострокового звільнення на шлях виправлення не став, та знову вчинив умисний тяжкий злочин та на даний час відносно ОСОБА_6 . Володарським районним судом Київської області розглядається обвинувальний акт.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Реальним є і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, та при не застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_6 може впливати на них з метою зміни ними своїх показань. При цьому злочини, в яких він підозрюється, вчинені із застосуванням насильства, що підтверджує реальність вказаного ризику.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, враховуючи що підозрюваний може впливати на свідків з метою зміни показів останніх та знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення злочину, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Також, суд вважає, визначити строк дії даної ухвали шістдесят днів.

Крім того, враховуючи підстави та обставини передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а також враховуючи що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів вчинених із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, суд, вважає при постановленні даної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави.

Таким чином, виходячи з вищевказаного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і утримувати в Державній установі (Київський слідчий ізолятор) Міністерства юстиції України 60 днів.

Визначити 21 годину 45 хвилин 25 березня 2019 року датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1