Провадження № 11-кп/824/163/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі :
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
представника виправної колонії: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку відеоконференції в м. Києві апеляційні скарги засудженого та його захисника на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року про відмову у задоволенні клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» звернувся до місцевого суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 . Мотивоване клопотання тим, що станом на 23 серпня 2018 рокувідбута частина покарання становить 5 років 3 місяці 26 днів, засуджений зарекомендував себе позитивно, добре відноситься до праці, має 5 заохочень. Допустив порушення режиму відбування покарання, за що мав 7 стягнень, які знято та погашено у встановленому законом порядку, 5 з яких накладено до вступу вироку в законну силу. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою місцевого суду відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35». В обґрунтування поданого рішення, суддя послався на те, що за час відбування покарання ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений та його захисник подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 задовольнити. Звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк. Вважають ухвалу незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначають, що суд першої інстанції фактично залишив поза увагою позитивну характеристику ОСОБА_7 , надану адміністрацією установи. Захисник вказує, що засуджений має п`ять стягнень за порушення режиму утримання, які були накладені на нього до набрання вироком законної сили. При цьому, на даний час, вказані стягнення знято та погашено в установленому законом порядку. На думку апелянтів, наявність стягнень не може вказувати на відсутність сумлінної поведінки і ставлення до праці, яке може довести виправлення засудженого, як головні підстави для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника колонії, засудженого та його захисника в підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з цим, як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та ставлення особи до праці за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.
Відповідно до характеристики виправної установи, від 22.08.2018 року, засуджений за час відбування покарання з 23.01.2015 року утримуючись в Артемівському слідчому ізоляторіхарактеризувався негативно. За порушення умов режиму утримання мав 5 стягнень. У державній установі «Білоцерківська виправнаколонія» відбуває покарання з 15.02.2016 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, мав 2 стягнення, які знято та погашено у встановленому законом порядку, працевлаштований, до роботи відноситься добре,має 5 заохочень.
Як вбачається з матеріалів справи, за час відбування покарання засудженим вчинено 7 порушень умов відбування покарання, за що до нього застосовано 7 дисциплінарних стягнень. При цьому, судом вірно враховані стягнення, застосовані до ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, оскільки вказаний період засудженому зарахований у строк відбуття покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 двічі засуджувався за умисні корисливі злочини.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Всупереч доводам апелянтів, наведені в апеляційних скаргах обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 .

Твердження апелянтів про те, що місцевим судом не було взято до уваги позитивну характеристику засудженого не ґрунтуються на матеріалах справи.
Враховуючи наведене, висновок місцевого суду є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи, оскільки умовно-дострокове звільненняможе бути застосоване до засудженого лише за умови, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці доведе своє виправлення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає дану ухвалу без змін, а апеляційніскарги засудженого та його захисника- без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засудженого та його захисника залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання без змін.

Головуючий:
Судді: