ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4498/18 Номер провадження 11-сс/814/62/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:

представником цивільного позивача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою представника цивільного позивача у кримінальному провадження № 0001796 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено представнику цивільного позивача директору ТОВ «Рейл Вей ІН» ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001796.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів до слідчого судді має право звертатися виключно прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а також те, що на стадії досудового розслідування арешт на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) накладається лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, фізичної та юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діями чи бездіяльністю, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які на даний час не встановлені.

Не погодившись з рішенням суду представник цивільного позивача директор ТОВ «Рейл Вей ІН» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання , наклавши арешт на майно, що належить ТОВ «РейлВей ІН», а саме залізничні цистерни у кількості 279 штук та 2 криті вагони, передати на зберігання цивільному позивачу уповноваженому представнику ТОВ «Рейл Вей ІН» та заборонити його відчуження, розпорядження або користування, заборонити відчуження та розпорядження вказаним майном, в тому числі шляхом передачі іншим особам, демонтажу, розукомплектування, утилізації тощо, а також його користування третіми особами, окрім ТОВ «Рейл Вей ІН».

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ТОВ «РейлВей ІН» є потерпілим у кримінальному провадженні, яким пред`явлено цивільний позов, оскільки станом на 09.10.2018 року невстановленими особами розукомплектовано, а фактично знищено, шляхом порізки металевих конструкцій, близько 60 вагонів, знищення вагонів являється не чим іншим як знищенням предмету кримінального правопорушення, а тому для забезпечення цивільного позову, на дане майно необхідно накласти арешт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника цивільного позивача ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до такого.

Як вбачається з матеріалів провадження 15.09.2018 року за заявою директора ТОВ «Рейл Вей Ін.» ВП №1 Кременчуцького ВП ГУМП в Полтавській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001796 відомості за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, щодо незаконного заволодіння невстановленими особами майном зазначеного товариства.

На час розгляду клопотання підозра про вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення жодній фізичній особі не пред`являлася, щодо юридичних осіб провадження не здійснювалося.

Постановою начальника СВ ВП №1 Кременчуцького ВП від 16.09.2018 р. ТОВ «Рейл Вей Ін.» визнано потерпілою стороною у кримінальному проваджені та залучено в якості представника потерпілого ОСОБА_6 та постановою від 01.10.2018 р. ТОВ «Рейл Вей Ін.» визнано цивільним позивачем.

В порядку ст.. 128 КПК України цивільним позивачем в кримінальному проваджені подано позов до голови комісії з припинення ПП «Будрекч -2002» ОСОБА_7 про стягнення майнової шкоди в сумі 37985520 грн.

Крім того, постановою начальника СВ ВП №1 Кременчуцького ВП від 01.10.2018 р. визнано в якості речових доказів 279 залізних цистерн та 2 криті вагони. Зазначене майно тимчасово не вилучалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження та, як було вірно встановлено слідчим суддею у кримінальному провадженні № 0001796, відсутній підозрюваний, обвинувачений, засуджений, фізична чи юридична особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, на майно якого необхідно накласти арешт.

Враховуючи викладене, з урахуванням наведених вимог закону, накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, не підлягає задоволенню .

Крім того, колегія суддів вважає вірними висновки слідчого судді, що клопотання ТОВ «Рейл Вей Ін.» про накладення арешту на майно не може бути задоволено з підстав необхідності збереження речових доказів, оскільки відповідно ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді,суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову цивільний позивач.

Враховуючи вищевикладене з клопотанням про накладення арешту з метою збереження речових доказів має право виключно звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання цивільного позивача з підстав передчасності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 233, 376,404, 405 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника цивільного позивача у кримінальному провадження № 0001796 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2018 року без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4