Справа № 145/177/19
Провадження №1-кс/145/62/2019
УХВАЛА

"12" лютого 2019 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника скаржника ОСОБА_3
розглянувши скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на бездіяльність керівника СВ Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -
встановив:
АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із скаргою на бездіяльність керівника слідчого підрозділу Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування доводів скарги скаржник посилається на те, що 04.02.2019 року ним до Гніванського ВП було направлено заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
В заяві вказано, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2013 року по справі № 202/30587/13-ц з ОСОБА_4 на користь «ПриватБанк» присуджено заборгованість за кредитним договором в сумі 194961,34 грн. Боржник був ознайомлений з даним рішенням суду. Рішення суду набрало законної сили.

Виконавчий лист по справі для примусового виконання рішення суду направлено до Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області .

Проте, боржник, достовірно знаючи про винесене судове рішення та відкрите виконавче провадження, не вчинив жодних дій щодо виконання вказаного судового рішення, умисно ухилився від його виконання.
Разом з тим, АТ КБ «ПриватБанк» не повідомлено про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Просить зобов`язати керівника слідчого органу Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою АТ КБ "ПриватБанк" про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав, просить її задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі, а також пояснив, що за ч.1 ст. 382 КК України фізична особа може бути суб`єктом даного злочину. ОСОБА_5 фактично проживає в м. Гнівань Тиврівського району. Жодних грошових коштів на погашення боргу на виконання рішення боржником не сплачено. Наразі виконавчий лист повернено стягувачу, оскільки майно боржника не розшукане протягом року.
Начальник СВ Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений в установленому законом порядку. Надав заяву, в якій просить скаргу розглянути у його відсутності, а також зазначив, що суб`єктом кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України може бути лише службова особа, якою ОСОБА_5 не є. Крім того, Тиврівське РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, де знаходиться виконавче провадження з приводу заборгованості ОСОБА_7 , знаходиться на території Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, вислухавши представника скаржника, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З досліджених матеріалів скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР вбачається, що 07.02.2019 року до Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява АТ КБ «ПриватБанк» про кримінальне правопорушення, в якій він просив внести до ЄРДР відомості за фактом скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України, вказуючи, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2013 року по справі № 202/30587/13-ц із ОСОБА_4 на користь ПриватБанку присуджено заборгованість за кредитним договором в сумі 194961,34 грн. Боржник був ознайомлений з даним рішенням суду. Рішення суду набрало законної сили.

Виконавчий лист по справі для примусового виконання рішення суду направлено до Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області.

Проте, державний виконавець не мав можливості виконати рішення суду.
Боржник, будучи здоровим, значний проміжок часу ніде не працює, в центр зайнятості з питань працевлаштування не звертається, має неофіційний дохід, від органів виконавчої служби ухиляється.
У боржника є наявне майно, а саме автомобіль ВАЗ 21150, ДНЗ НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21150, ДНЗ НОМЕР_2 , на яке накладено стягнення.
Згідно долучених до заяви від 04.02.2019 року та вказаної скарги документів дійсно вбачається, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2013 року по справі № 202/30587/13-ц із ОСОБА_4 на користь ПриватБанку присуджено заборгованість за кредитним договором та судовий збір на загальну суму 194961,34 грн. Рішення суду набрало законної сили 03.10.2013 року.

На виконання вказаного рішення суду 18.10.2013 року вказаним судом видано виконавчий лист №202/30587/13-ц.

Виконавчий лист неодноразово пред`являвся до примусового виконання до Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Проте виконавчий лист повертався стягувачеві не виконаним.

Так, постановою головного державного виконавця ОСОБА_8 вказаної виконавчої служби від 27.10.2017 року було відкрито виконавче провадження з виконання даного виконавчого листа.

Постановою вказаного головного державного виконавця від 27.10.2017 року накладено арешт на все майно боржника.

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області від 02.11.2017 року ОСОБА_4 є власником автомобілів ВАЗ 21150-120-20, ДНЗ НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21150, ДНЗ НОМЕР_2 та на них накладено арешт.

Постановою головного державного виконавця від 27.11.2017 року встановлено, що боржник рішення суду не виконує і оголошено в розшук майно боржника, а саме автомобілі: ВАЗ 21150-20-20, ДНЗ НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21150, ДНЗ НОМЕР_2 , яка була передана до виконання Управлінню патрульної поліції м. Вінниця, що вбачається з листа ГУНП У Вінницькій області від 06.12.2017 року.
Проте, постановою головного державного виконавця ОСОБА_9 від 26.12.2018 року вказаний виконавчий лист було повернено стягувачеві, оскільки майно боржника протягом року не розшукане.
З поданих матеріалів вбачається, що з дня набранням рішенням суду законної сили, а саме з 03.10.2013 року рішення суду залишається невиконаним в повному обсязі. Вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника безрезультатні.
Згідно з положеннями ст. 382 КК України кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 382 КК України передбачена за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню і закон не вимагає для даної кваліфікації спеціального суб`єкта у виді службової особи.
Частиною ж другою цієї статті передбачена кримінальна відповідальність за ті ж дії, вчинені службовою особою.
Тобто, заявник у заяві від 04.02.2019 року описав обставини, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України - умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили або перешкоджання його виконанню.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
На зазначене також звертав увагу ВСС України в п. п.1 п.2 листа від 09.11.2012 № 1640/0/4-12 "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування".
Крім того, у відповідності до Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 зазначається, що на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Проте до даного часу відомості за даною заявою Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.Відповідно до наданого суду повідомлення заступника Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення з матеріалів, зареєстрованих 07.02.2019 року за №205, тобто за вищеописаною заявою АТ КБ «ПриватБанк» від 04.02.2019 року, не має і підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР не вбачається, вказані матеріали направлені начальнику Гніванського ВП для їх розгляду згідно ЗУ «Про звернення громадян».
Суд находить, що керівник органу досудового розслідування зобов`язаний був внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою заявника від 04.02.2019 р., вчинити процесуальні дії та прийняти рішення про те є чи ні склад кримінального правопорушення в діях відповідної особи , які можливі лише за наслідком проведення досудового розслідування та допустимі лише після внесення заяви до ЄРДР.
Слід також зазначити, що чинним кримінально - процесуальним законодавством не передбачене подання заяви про вчинення кримінального правопорушення до відповідного слідчого чи прокурора за територіальною ознакою.
Крім того, із матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_4 проживає в м. Гнівань Тиврівського району.
Крім того, відповідно до ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
А тому доводи начальника СВ Гніванського ВП ОСОБА_6 щодо відсутності підстав для внесення відомостей за заявою АТ КБ «ПриватБанк» до ЄРДР скарги не спростовують.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 214, 306, 307, 309, 395 КПК України,
ухвалив:
Скаргу задовольнити. Зобов`язати начальника СВ Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, що містяться в заяві АТ КБ "ПриватБанк" від 04.02.2019 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1