Єдиний унікальний № 502/1491/18
Провадження № 1-кп/500/223/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

30 січня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000793, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобахмутівка Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2018 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з Апеляційного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні.
24.01.2018 року від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання, яке він підтримав в судовому засіданні, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, в якому посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 продовжено до 31.01.2019 року. Прокурор зазначив, що на даний час змінювати запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`яку міру не доцільно, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років з конфіскацією майна. Крім того, згідно спецперевірки про наявність або відсутність судимостей у ОСОБА_4 , встановлено, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину проти власності, маючи не погашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я. Наведене свідчить, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення та перераховуватись від суду. Наявність неодноразових судимостей за тяжкі та особливо тяжкі злочини також свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, просить суд при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини, передбачені п.п.1,2,4 ч.1 ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення не доведена та прокурор не довів суду наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, враховуючи, що у ОСОБА_4 є постійне місце проживання, де він і зареєстрований у АДРЕСА_1 , і проживає його дружина ОСОБА_7 , у нього не має намірів скриватися від органів досудового слідства або суду.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, вважає, що у клопотанні захисника та обвинуваченого слід відмовити, а клопотання прокурора підлягає задоволенню і обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою з таких підстав.
Так, відповідно до ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 11.07.2018 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 16 діб до 25.07.2018 року. При цьому слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 25.07.2018 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 30 діб в межах строку досудового розслідування відповідного кримінального провадження, тобто до 23.08.2018 року включно. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 21.10.2018 року. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 жовтня 2018 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 10 грудня 2018 року. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2018 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 31 січня 2019 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст.199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти ОСОБА_6», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).
Суд також оцінює тяжкість покарання (до 10 років позбавлення волі), що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; те, що він не має утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та навчання.
Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, не зникли, оскільки є підстави вважати, що він може переховатися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на те, що він обвинувачується у вчинені умисного тяжкого насильницького злочину проти власності, маючи непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи, а також з огляду на те, що з 31.08.2016 р. до 10.07.2018 р. ОСОБА_4 перебував у розшуку, у зв`язку з чим кримінальне провадження відносно нього було зупинене.
Вищевикладені обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі він може ухилитися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому, незважаючи на існування презумпції невинуватості, інтереси правосуддя переважають інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу. Тому у клопотанні захисника та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів, до 29 березня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 199, 331, 370, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити, в задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на строк, що не перевищує 60 днів, до 29 березня 2019 року.
Строк дії наявної ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 29 березня 2019 року.
Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор (№ 22)» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1