У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0003543 від 15.04.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в:
до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003543 від 15.04.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.
Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003543 від 15.04.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Вказує, що 15.04.2019 року проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 81-А, під час якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «BMW X5», номер шасі НОМЕР_1 , синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Враховуючи вищевикладене слідчий просить накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, запогінання відчуження, зокрема вчинення дій, щодо відчуження майна як речовий доказ.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так ст. 116, 117 КПК передбачають, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлений кримінальним процесуальним законом строк, який у разі пропуску з поважних причин повинен бути поновлений слідчим суддею за клопотанням заінтересованої особи.
Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
При цьому, відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Водночас, як вбачається з клопотання, вищевказане майно вилучені органом досудового розслідування 15.04.2019. Враховуючи вимоги ст. 171 КПК з клопотанням до слідчого судді слідчий повинен був звернутись не пізніше 16.04.2019.
У той же час, клопотання було скеровано до суду засобами поштового зв`язку, яке відповідно до відмітки «Укрпошта» надійшло на пошту 18.04.2019 року та зареєстроване в суді 19.04.2019 року, тобто з суттєвим порушенням встановленого КПК строку.
Крім того, слідчий суддя враховує, що з клопотанням про поновлення пропущеного строку слідчий не звернувся, обставини, які б об`єктивно перешкоджали останньому вчасно звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, не встановлені.
З наведеного витікає, що слідчим не дотримані вимоги ст. 171 КПК, що є підставою для повернення клопотання.
Керуючись вимогами ст. 116, 117, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0003543 від 15.04.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна повернути.
Встановити прокурору строк в сімдесят дві години для усунення недоліків. Після спливу встановленого строку, вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню. а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1