Справа № 346/2052/16-к
Провадження № 1-в/346/6/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за поданням старшого інспектора Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 14.04.2016 року Коломийським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., якому ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 20.09.2007 року на підставі ст. 53 КК України замінено невідбуте покарання у виді штрафу на покарання у виді 50 годин громадських робіт, -

В С Т А Н О В И В :
Звернувшись із даним поданням старший інспектор відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області посилається на те, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Коломийському міськрайонному відділі з питань пробації з 03.10.2017 року.
За викликами до уповноваженого органу з питань пробації на 12.10.2017 року та 26.10.2017 року ОСОБА_4 не з`явився у зв`язку із чим відділом з питань пробації направлено запит про необхідність повідомлення чи проживає засуджений за відповідною адресою та у разі встановлення його місця перебування запропонувати йому прибути до органу пробації 03.11.2017 року для роз`яснення порядку та умов відбування покарання та направлення на відбування громадських робіт.
02 листопада 2017 року надійшов рапорт дільничого офіцера Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , в якому останній вказав, що за місцем проживання ОСОБА_4 проведено перевірку в ході якої встановлено, що в АДРЕСА_2 відсутня, за слів мешканців будинку громадянин ОСОБА_4 їм не відомий, встановити точне місце його проживання не можливо. Крім того, у рапорті працівника поліції зазначено що 18.06.2017 року відносно ОСОБА_4 працівниками Снятинського ВП ГУНП в Івано-Франківській області складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП, в якому адреса проживання вказана АДРЕСА_3 .
Коломийським міським відділом з питань пробації розпочато проведення початкових розшукових дій, однак вжитими заходами встановити місце знаходження ОСОБА_4 не вдалося та направлено матеріали до Коломийського ВП ГУНП для проведення подальших розшукових заходів, однак подання притягнення його до кримінальної відповідальності згідно ст. 389 ч. 2 КК України до правоохоронних органів не направлялося, оскільки ухвала Коломийського міськрайонного суду від 20.09.2017 року про заміну невідбутого покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на підставі ст. 53 ч. 5 КК України була проголошена без його участі, факт ухилення засудженого від відбування громадських робіт не документувався.
29 грудня 2017 року Коломийським ВП ГУНП в Івано-Франківській області заведено розшукову справу № 111/10/2017 та оголошено засудженого ОСОБА_4 в державний розшук, однак на даний час його місцезнаходження встановити не вдалося.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Крім того, ч. 3 ст. 80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Статтею 152 КВК України передбачено, що однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.
Вирок Коломийського міськрайонного суду від 14.04.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850грн., набрав законної сили 14.05.2016 року отже, станом на 30.10.2018 року минули строки, визначені п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, факт ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт згідно ст. 389 ч. 2 КК України щодо ОСОБА_4 . Коломийським відділом поліції не документувався, а отже у зв`язку з вище наведеним в Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області виникають сумніви і протиріччя щодо правомірності виконання ухвали Коломийського міськрайонного суду від 20.09.2017 року про заміну невідбутого покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на підставі ст. 53 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись п. 14 ч. 1 ст. 537, ч. 1 ст. 539, п. 1, ч. 2 ст. 539 КПК України та п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Коломийського міськрайонного суду від 14.04.2016 року стосовно засудженого ОСОБА_4 .
Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду від 14.04.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850грн. Вирок вступив у законну силу 14.05.2016 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.
Згідно ст. 152 КВК України, однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.
Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вищевказаного обвинувального вироку, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.
На підставі наведеного та ст. 80 КК України, керуючись ст.ст. 2, 30, 537, 539 КПК України суд,-
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду від 14.04.2016 року, на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.
На ухвалу може бути подано скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1