ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/880/18 Справа № 207/2387/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

цивільний позивач ОСОБА_10 ,

представник потерпілого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

розглянувши 06 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001107 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , цивільного позивача ОСОБА_10 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська , громадянина України , не працюючого , освіта середня технічна , одруженого , маючого неповнолітню дитину , який зареєстрований у АДРЕСА_1 та мешкає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині, що стосується цивільного позову, яким цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі та стягнути з ПАТ Страхова Компанія Провідна на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 851.34 та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у сумі 95 000 грн.

В обґрунтування зазначає, що обвинувачений не заперечував по суті проти того, що потерпілому завдано як майнову так і моральну шкоду, визнав позови потерпілих та цивільного позивача в повному обсязі. Стягнутий судом розмір моральної шкоди не відповідає ані понесеним потерпілим моральним стражданням ані вказаному саме судом у вироку. Зазначає, що завдані тілесні ушкодження значно вплинули на психофізичний стан потерпілого, призвели до дуже значних моральних страждань, які потерпілий продовжує отримувати навіть на цей час, оскільки фактично тривалий час знаходився на лікуванні, від обвинуваченого не отримував навіть співчуття у скоєному, вживав додаткових заходів для налагодження свого життя, повинен був змінювати його ритм, тривалий час не працював, хоча повинен був нести витрати на лікування, які не відшкодовані обвинуваченим. А вказаний розмір моральної шкоди зазначений судом є дуже малим, та не відповідає понесеним витратам.
В апеляційній скарзі цивільний позивач ОСОБА_10 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині, що стосується цивільного позову, яким цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити в повному обсязі та стягнути з ПАТ Страхова Компанія Провідна на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 71 538 грн. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у сумі 50 000 грн.
В обгрунтування зазначає, що обвинувачений не заперечував по суті проти того, що потерпілому завдано як майнову так і моральну шкоду, визнав позови потерпілих та цивільного позивача в повному обсязі. Стягнутий судом розмір моральної шкоди не відповідає ані понесеним потерпілим моральним стражданням ані вказаному саме судом у вироку. Зазначає, цивільний позивач не отримав від обвинуваченого навіть співчуття у скоєному, вживав додаткових заходів для налагодження свого життя, повинен був змінювати його ритм. А вказаний розмір моральної шкоди зазначений судом є дуже малим, та не відповідає понесеним витратам.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині, що стосується цивільного позову, яким цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі та стягнути з ПАТ Страхова Компанія Провідна на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 18 477, 68 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у сумі 190 000 грн.
В обґрунтування зазначає, що обвинувачений не заперечував по суті проти того, що потерпілому завдано як майнову так і моральну шкоду, визнав позови потерпілих та цивільного позивача в повному обсязі. Стягнутий судом розмір моральної шкоди не відповідає ані понесеним потерпілим моральним стражданням ані вказаному саме судом у вироку. Зазначає, що завдані тілесні ушкодження значно вплинули на психофізичний стан потерпілого, призвели до дуже значних моральних страждань, які потерпілий продовжує отримувати навіть на цей час, оскільки фактично став інвалідом другої групи, про що надав суду відповідну довідку МСЕК, втратив високооплачувану роботу, вимушений був перейти на більш менш оплачувану роботу, користується палицею, без якої йому неможливо нормально пересуватися, від обвинуваченого не отримував навіть співчуття у скоєному, вживав додаткових заходів для налагодження свого життя, повинен був змінювати його ритм, тривалий час не працював, хоча повинен був нести витрати на лікування, які не відшкодовані обвинуваченим. А вказаний розмір моральної шкоди зазначений судом є дужи малим, та не відповідає понесеним витратам.
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 р. ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 3 роки .
На підставі ст. 76 КК України 2001 року суд зобов`язав ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .
Вироком суду : - стягнуто з ОСОБА_7 на корись держави вартість проведення експертиз в сумі 3711 гривень 00 копійок .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» відшкодування витрат на лікування 72932 гривні 08 копійок .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 гривень . У задоволенні позову ОСОБА_10 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди відмовити .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 гривень . У задоволенні позову ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовити .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 гривень . У задоволенні позову ОСОБА_8 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовити .
За обставин встановлених судом та детально викладених у вироку 21 травня 2017 року, приблизно о 23.15 годині, ОСОБА_7 у темний час доби , за умови ввімкнутого міського електроосвітлення , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» , державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_13 , здійснював рух по проїзній частині вулиці В. Чорновола у м. Кам`янське та рухався з боку вулиці Стовби в напрямку вулиці Ухтомського , по дорозі з двосторонньою організацію руху , з включеним ближнім світлом фар.
Водій автомобіля «Daewoo Lanos» , державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 при русі по проїжджій частині вулиці В. Чорновола в районі перехрестя з проспектом Конституції , як водій механічного транспортного засобу , повинний був враховувати дорожню обстановку і її зміну ( сукупність факторів , що характеризуються дорожніми умовами , наявністю перешкод на певній ділянці дороги , інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху , наявністю дорожньої розмітки , дорожніх знаків , дорожнього обладнання , світлофорів ) . У зв`язку з чим , наближаючись до перехрестя , перед яким у його напрямку були відсутні дорожні знаки пріоритету і попереджуючі знаки про наближення до перетину з другорядною дорогою , необхідно було керуватися правилами проїзду рівнозначних перехресть . Тому , наближаючись до такого перехрестя , водієві ОСОБА_7 необхідно було поступитися дорогою транспортним засобам , що наближаються до перетину проїжджих частин доріг праворуч , відносно напрямку свого руху , тобто водій автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.12. Правил дорожнього руху України, де вказано:
- п. 16.12. «На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч».
Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.
На будь-якому нерегульованому перехресті трамвай, незалежно від напрямку його подальшого руху, має перевагу перед нерейковими транспортними засобами, що наближаються до нього по рівнозначній дорозі».
Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України: дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух , не здійснювати будь-яких маневрів ( за винятком вимоги звільнити займану смугу руху ) , якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху , які мають перевагу , змінити напрямок руху або швидкість.
Однак , в порушення вимог вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України , ОСОБА_7 , здійснюючи рух на технічно справному автомобілі «Daewoo Lanos» , державний номерний знак НОМЕР_1 , за відсутності будь-яких перешкод технічного характеру , проявив бездіяльність як водій , що виразилося у злочинній самовпевненості , а саме виявивши автомобіль «Mazda 626» , державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , який наближався до перетину проїжджих частин справа по проспекту Конституції з боку вулиці Січеславський шлях , своєчасно гальмування не застосував , хоча у разі своєчасного застосування гальмування мав би технічну можливість уникнути зіткнення , в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Mazda 626» , державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який не мав технічної можливості шляхом застосування екстреного гальмування своїми односторонніми діями уникнути зіткнення транспортних засобів .
В результаті даного ДТП водію автомобіля «Mazda 626» , державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 731-Е від 17 липня 2017 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді : закритого перелому медальної лодижки правої гомілки , рани на правій та лівій колінних суглобах ( слідами загоєння котрих є виявленні рубці ) - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень , як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п. 2.2.2. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року ) .
Пасажиру переднього сидіння автомобіля «Mazda 626» , державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 868-Е від 4 серпня 2017 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла : відкритої черепно-мозкової травми з ранами на обличчі ( слідом загоєння котрих - є виявлені рубці та дефлорація носу ) , яка супроводжувалась забоєм головного мозку ; тупа травма грудної клітини з переломом 5 , 6 , 7 ребер ліворуч ; закритий осколковий перелом тіла здухвінної кістки із осколковим переломом заднього краю вертлюгової впадини із заднім вивихом голівки лівого стегна - відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень , як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня ( п.п. 2.2.2. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року ) . Рубці на обличчі є невиправними , якщо будуть визнаними такими , що знівечили обличчя , слід віднести до тяжких тілесних пошкоджень .
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1/756 від 19 серпня 2017 року дії водія автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.12. Правил дорожнього руху України , що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди .
У прямому причинному зв`язку з зазначеним подією , що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_9 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень , знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог пункту 16.12. Правил дорожнього руху України , оскільки вказане порушення безпосередньо спричинило настання події даної дорожньо-транспортної пригоди .
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_10 , пояснення потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні скарги в повному обсязі та просили їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.286 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_10 , про те , що судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову не в повному обсязі враховано характер спірних правовідносин та норми матеріального права , які їх регулюють , що призвело до помилкових висновків та порушення прав потерпілих та цивільного позивача , колегія суддів вважає слушними.
Згідно з п.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами , встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини , що виникли у зв`язку з цивільним позовом , цим Кодексом не врегульовані , до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови , що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову не дотримався зазначених вимог Закону.
Вироком суду було відмовлено в задоволенні позову потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_10 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
В обгрунтування прийнятого рішення судом було зазначено про те , що цивільні позови потерпілих та цивільного позивача до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» не підлягають задоволенню , оскільки вони передчасно заявлені і суперечать вимогам ст. 35 , 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відсутнє рішення у кримінальній справі , яке набрало законної сили .
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.
Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа , яка здійснює діяльність , що є джерелом підвищеної небезпеки , відповідає за завдану шкоду , якщо вона не доведе , що шкоди було заподіяно внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Судом було встановлено , що ОСОБА_7 ,21 травня 2017 року, приблизно о 23.15 годині , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» , державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці В. Чорновола у м. Кам`янське та рухався з боку вулиці Стовби в напрямку вулиці Ухтомського порушив вимоги п. 16.12. Правил дорожнього руху України , внаслідок чого сталася дорожньо-транспорта пригода та в результаті даного ДТП водію автомобіля «Mazda 626» , державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 731-Е від 17 липня 2017 року заподіяні тілесні ушкодження , які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень , як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня (п.п. 2.2.2. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року ) .
Пасажиру переднього сидіння автомобіля «Mazda 626» , державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 868-Е від 4 серпня 2017 року заподіяні тілесні ушкодження, які відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень , як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня ( п.п. 2.2.2. Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року ) . Рубці на обличчі є невиправними , якщо будуть визнаними такими , що знівечили обличчя , слід віднести до тяжких тілесних пошкоджень .
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1/756 від 19 серпня 2017 року дії водія автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.12. Правил дорожнього руху України , що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди .
Суд першої інстанції прийшов до висновку , що у прямому причинному зв`язку з зазначеною подією , що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_9 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень , знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог пункту 16.12. Правил дорожнього руху України , оскільки вказане порушення безпосередньо спричинило настання події даної дорожньо-транспортної пригоди .
Цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб автомобіль «Daewoo Lanos» , державний номерний знак НОМЕР_1 «МАЗ-543230», яким керував ОСОБА_7 у період вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві страхова компанія Провідна згідно полісу № АЕ/8866952, строк дії з 28.07.2016 року по 27.07.2017 року включно, страхова сума ( ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 200 000 гривень (а.кп 27-28 т.1 ).
У відповідності до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ,ст. 1194 ЦК України, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров, майну третьої особи.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду
від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц.
Суд відмовляючи потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та цивільному позивачеві ОСОБА_10 в задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позбавив зазначених осіб права в подальшому звернутися з цивільним позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Ст.413 п.1 ч.1 КПК України визначено , що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність ,
Відтак , колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги апеляційних скарг потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_10 , та приходить до висновку , що вирок суду , підлягає скасуванню в частині вирішення судом цивільного позову, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, оскільки зазначене в апеляційних скаргах порушення, з урахуванням меж апеляційного розгляду, передбачених ст. 404 КПК України, не може бути усунуте у межах апеляційного провадження.
При новому розгляді , суду належить з дотриманням встановленого законом порядку, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для вирішення цивільного позову,перевірити доводи потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_10 , в частині того , що розмір моральної шкоди , яка була стягнута на їх користь не відповідає ані понесеним потерпілими моральним стражданням, а не вказаному судом у вироку та постановити за ним рішення, яке відповідає вимогам закону.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_10 - задовольнити частково.
Вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2018 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати, в частині вирішення судом цивільного позову та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в порядку цивільного судочинства.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4