Справа180/1272/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
представника
потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 від 22.06.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганці Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2017 року, приблизно о 16-05 год., обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись навпроти банкомату, розташованого по вул. Лермонтова, 25 в м. Марганці Дніпропетровської області, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 , який стояв біля банкомату та після здійснення операції з картою банку поклав зняту готівку до правої кишені свої шортів, і умисно, відкрито, з корисливих мотивів, застосувавши насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося у тому, що ОСОБА_4 , підійшовши ззаду, лівою рукою обхватив шию ОСОБА_7 та шляхом ривка, правою рукою з правої кишені шортів потерпілого викрав грошові кошти в сумі 1200 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду, після чого втік з місця вчинення злочину та розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти. Суду пояснив, що побачив біля банкомату потерпілого, який зняв готівку, і відразу вирішив вчинити викрадення цих коштів. Він підійшой ззаду до потерпілого і вийняв гроші в сумі 1200 грн. з кармана шортів потерпілого, після чого сів у «таксі» і поїхав. Частину грошей витратив, решту вилучили працівники поліції. Потерпілого за голову і за шию не хватав, ніякого насильства до нього не застосовував.

Вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенння підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 22.06.2017 року він стояв біля банкомату і знімав кошти з картки. Обвинуваченго він бачив неподалік. Тільки він поклав у кишеню кошти в сумі 1200 грн., як ззаду підійшов обвинувачений, обхопив лівою рукою його шию а правою рукою заліз у карман шортів та витягнув гроші. Фізичного болю він не відчував, але дуже злякався і не міг чинити опір обвинуваченому. Після чого обвинувачений сів в автомобіль "таксі" і уїхав.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він був водієм «таксі» і стояв на вул. Лермонтова в м. Марганці, коли до нього підійшов обвинувачений і попросив відвезти його до кінотеатру, після чого вони відразу поїхали.

Протоколом огляду місця події від 22.06.2017 року (а.с. 47-49) слідчим оглянуто територію біля банкомату по вул. Лермонтова, 25 в м. Марганці.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.03.2017 року, (а.с. 50-53), потерпілий ОСОБА_7 , серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 як особу, яка відкрито викрала у нього кошти.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.03.2017 року, (а.с. 54-57), свідок ОСОБА_9 серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 як особу, яку 22.06.2017 року підвозив на своєму автомобілі до кінотеатру «Дніпро».

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2017 (а.с. 59-60), потерпілий ОСОБА_7 показав на місці та розповів про те, як 22.06.2017 року, біля банкомату, коли він поклав у кишеню шортів зняту готівку, ззаду підійшов невідомий чоловік. Схопив його за горло лівою рукою і правою рукою дістав з його кишені гроші, після чого втік.

Відповідно до виписки про рух коштів по банківській карті ОСОБА_10 (а.с. 62), 22.06.2017 року, за допомогою банкомата по вул. Лермонтова, 25, було здійснено зняття готівки в сумі 1200 грн.

Згідно постанови слідчого від 22.06.2017 року (а.с. 64), під час затримання у ОСОБА_4 булло виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 119,00 грн., що долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів і зберігаються в спецпакеті №0073047 (а.с. 63).

Вивчивши всі зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, оцінивши їх з точки зору допустимості, достовірності та належності, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження.

Вищезазначені досліджені судом докази суд вважає достовірними, оскільки вони підтверджують і доповнюють один одного та узгоджуються між собою.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно того, що він не вчиняв фізичного насильства відносно потерпілого суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілого, який не має підстав оговорювати обвинуваченого, протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 (а.с. 59-60).

Дії обвинуваченого, які виразились у тому, що він підбіг ззаду до потерпілого та обхопив рукою його шию, чим здолав здатність потерпілого до опору, являються застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Враховуючи той факт, що потерпілий неповнолітня особа, обвинуваченому не знадобилось застосовувати надзусилля, щоб подавити волю потерпілого для опору, адже потерпілий самим видом та діями обвинуваченого вже був психологічно та фізично не спроможний чинити опір, після чого обвинувачений без перешкод витягнув з кишені потерпілого кошти.

Враховуючи, що додатковим об`єктом злочину за ч. 2 ст. 186 КК України виступають свобода, тілесна недоторканість особи, щодо якої скоюється кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю і його дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він вчинив тяжкий злочин, посягнув на власність, свободу і тілесну недоторканість особи.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває.

Обставин, що пом`якшують його покарання, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують його покарання, суд відносить вчинення злочину щодо неповнолітнього.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення злочину і особу винного, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів має бути міра покарання у виді позбавлення волі, оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин щодо неповнолітнього, а тому являє собою небезпеку для оточуючих, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України та вважає, що виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим та вважає за необхідне призначити покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Враховуючи призначення покарання у виді позбавлення волі, наявні ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також враховуючи вимоги ст.. 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений не має захворювань, що перешкоджають триманню під вартою, вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого слід обрати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Термін відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання з 22.06.2017 року.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази, що долучені до матеріалів кримінального провадження і зберігаються в спецпакеті №0073047 (а.с. 63) повернути представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1