справа № 495/9648/18
номер провадження 1-кп/495/49/2019
УХВАЛА
Іменем України
про повернення обвинувального акту

25 березня 2019 рокум.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001262, внесеному 29 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нахічевань Азербайджанської Республіки, громадянина республіки Азербаджану, азербайджанця, не одруженого, з неповною вищою освітою, не одруженого, працюючого, маючого посвідку на тимчасове проживання в Україні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 07 листопада 2017 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі 8500 грн.,
у вчиненні злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Шамкір Азербайджанської Республіки, громадянина республіки Азербаджану, азербайджанця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, -
встановив:
На розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України.

Потерпілий ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце підготовчого судового засідання, в підготовче судове засідання не з`явився. З урахуванням думки учасників судового провадження, враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово, колегія суддів дійшла висновку про проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого ОСОБА_13 .

Під час підготовчого судового засідання прокурор, потерпіла ОСОБА_9 , захисники-адвокати, обвинувачені вважали за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду, щодо доручення відповідному органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь відносно обвинувачених поклалися на розсуд суду.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшла до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), однак обвинувальний акт взагалі не містить відомості потерпілого ОСОБА_14 , якому згідно обвинувального акту, в результаті дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, спричинено тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого вогнепального порання в області зовнішньої поверхні правого ліктьового суглоба, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що тягне за собою короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт в тому числі має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Колегія суддів звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченим.

Отже, виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті повинні бути викладені окремо щодо кожного самостійного злочину, які створюють реальну сукупність, але в порушення вимог загальної частини КПК України прокурор таких вимог не дотримався і взагалі не виклав фактичні обставини та формулювання обвинувачення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, в тому числі з розмежуванням самостійних складів злочинів один від одного.

Також, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт не відповідає змісту ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки відомості викладені не в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 291 КПК України.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Статтею 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, законом не передбачено.

Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту.

Крім того, колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт містить посилання на прізвище особи ОСОБА_15 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком, а формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , у вчиненні злочину передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, недвозначно вказує на участь у його вчиненні також і особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком, отже колегія суддів вважає, що вказує на ОСОБА_15 , однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про існування обвинувального вироку відносно ОСОБА_15 , а згідно з обвинувальним актом матеріали відносно останньої особи виділені в окреме провадження.

З урахуванням вимог КПК України та практики Європейського суду, зміст обвинувального акту відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, недвозначно вказує на співучасть іншої, конкретизованої в обвинувальному акті особи, у вчиненні вищевказаного злочину, який ставиться у вину ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , та є фактичною констатацією цього факту і, всупереч принципу презумпції невинуватості, безпідставно стверджує про причетність вказаної особи до вчинення зазначеного злочину.

Колегія суддів наголошує, що встановлені органом досудового розслідування щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 фактичні обставини справи, не можуть вважатися встановленими щодо іншої особи, прізвище якої зазначене в обвинувальному акті і потребують окремого дослідження при розслідуванні справи відносно цієї особи.

На думку колегії суддів, зазначення в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, скоєного іншою, крім обвинувачених, особою, яка фактично на даний час не притягується до кримінальної відповідальності в даному провадженні, не лише входить у колізію з нормами кримінального процесуального законодавства щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим ст. ст. 2, 7 КПК України завданням кримінального провадження та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а тому є незаконним.

З огляду на конституційно-правову та кримінальну засаду презумпції невинуватості є юридичний факт вчинення злочину, а тому беручи до уваги положення ст. 17 КПК України, у яких реалізується положення ст. 129 Конституції України, особа не може вважатися такою, що вчинила кримінальне правопорушення при відсутності обвинувального вироку щодо неї, який набрав законної сили.

Системний аналіз зазначених норм Основного Закону України та КПК України, а також правова позиція Верховного Суду України в Постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс15, вказують на те, що навіть незважаючи на непрюдиційність обвинувального акту, питання вини іншого співучасника має бути доведено в іншому кримінальному проваджені.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини (справи «Мінеллі проти Швейцарії» пункт 37; «Нераттіні проти Греції» пункт 23; «Діду проти Румунії» пункт 41), суд прийшов до висновку про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в цій частині суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки порушує права, свободи та інтереси іншої особи, прізвище якої розкрито в обвинувальному акті.

Таким чином, зазначені порушення в обвинувальному акті позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд вищевказаного обвинувального акту і розглянути його.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно роз`яснень, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990р. № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст. 374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину, тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставини, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання. Вказані вимоги не можуть бути виконані судом, виходячи з наданого до суду обвинувального акту.
Зважаючи на викладене, колегія судів дійшла висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. ст. 3, 31, 42, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд, -
постановив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду про повернення обвинувального акту та отримання обвинувального акту для усунення його недоліків.
Копію наявної ухвали суду негайно направити прокурору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3