Провадження № 1-кп/243/288/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«03» січня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
-прокурора - ОСОБА_3 ,

-обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
-захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002553 від 03 грудня 2018 року, яке надійшло зі Слов`янської місцевої прокуратури з Угодою про визнання винуватості від 14 грудня 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, у силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 приймав участь у непередбаченому законом збройному формуванні.

Так, на початку квітня 2014 року на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної, самопроголошеної, так званої Донецької народної республіки (надалі - ДНР) було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, було озброєно вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мало тяжке військове озброєння та військову техніку.
Крім того, у зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби у кожному структурному підрозділі, ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середини червня 2014 року, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та з метою участі у діяльності, не передбаченого законами України, збройного формування, увійшов до незаконного збройного формування, так званого «ДНР», яке діяло на території м. Слов`янська Донецької області. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямоване на заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанні його цілей і завдань.
При цьому, ОСОБА_4 , вступаючи до незаконного збройного формування самопроголошеної, так званої «Донецької народної республіки», був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.
Його участь у НЗФ т.з. «ДНР», яке знаходилося на території м. Слов`янська Донецької області полягала у тому, що він ніс службу на організованому представниками так званої Донецької Народної Республіки в Донецькій області, м. Слов`янська, блокпосту, розташованому на проїжджій частини автомобільної дороги на перехресті вул. О.Тихого, вул. Смольної та вул. Аеродромної м. Слов`янська, поблизу з ЗОШ I-III ступенів №4 м. Слов`янська, розташованої за адресою: м. Слов`янськ, вул. О.Тихого, 2, в цивільному одязі, маючи у розпорядженні дерев`яну палицю, виконував незаконні накази, які отримував від своїх керівників з числа незаконного військового формування самопроголошеної так званої «ДНР», пов`язані із здійсненням пропускного контролю, регулювання дорожнього руху, перевірок осіб, перевірок документів та багажу на блокпості, який повністю контролювався озброєними прибічниками «ДНР». Перебуваючи на вказаному блокпосту, ОСОБА_4 , з використанням дерев`яної палиці, здійснював незаконні огляди автотранспорту, який перетинав блокпост. У кінці червня 2014 року, ОСОБА_4 , добровільно вийшов зі складу НЗФ т.з. «ДНР».

Шкода, внаслідок скоєння кримінального правопорушення, не завдана.

ОСОБА_4 , у судовому засіданні, свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що дійсно, в червні 2014 року, перебував у складі незаконного збройного формування, на блокпосту в АДРЕСА_1 , проводив огляд осіб, перевіряв документи та транспортні засоби, що рухалися через блокпост. Зброю не отримував та не використовував. У кінці червня 2014 року самостійно вийшов зі складу незаконного збройного формування, коли зрозумів протиправний характер його діяльності.
14 грудня 2018 року, під час досудового розслідування між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, ОСОБА_3 , та підозрюваним ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою, ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, а саме: покарання, у вигляді позбавлення волі, строком на три роки, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, також, просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, як таку, що відповідає вимогам закону. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, тобто участь у непередбаченому законом збройному формуванні, за яке належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Узгоджена угодою, міра покарання для обвинуваченого, встановлена в межах санкції ч. 2 ст.260 КК України, з урахуванням характеризуючих даних обвинуваченого, який раніше, в силу ст. 89 КК України не судим, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога.

У якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Речових доказів по справі немає.
Запобіжний захід підозрюваному не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 грудня 2018 року, прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, ОСОБА_3 , та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002553 від 03 грудня 2018 року.
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14 грудня 2018 року покарання, у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового правопорушення, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід - не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1