Справа № 461/689/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/404/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

представника Сихівського РВ з питань
пробації філії ДУ «Центр пробації» у
Львівській області ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 15 травня 2018 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене ОСОБА_8 вироком Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2016 року, та направлено останнього для відбування покарання, призначеного вказаним вироком у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту його фактичного затримання.

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_10 .

В обґрунтування апеляційних вимог засуджений ОСОБА_8 покликається на те, що не зміг знайти порозуміння із захисником за призначенням ОСОБА_11 . Вважає останнього упередженим. У зв`язку з цим клопотав у судовому засідання про заміну захисника, однак йому у цьому було відмовлено, оскільки суддя ОСОБА_1 вважав, що він це робить з метою затягування розгляду справи. Звертає увагу, що йому також було відмовлено у задоволенні клопотань про виклик у судове засідання представника органу пробації, який безпосередньо займався реєстрацією відміток під час іспитового терміну, а також свідків, які були присутні під час його візитів до кабінету органу пробації та змогли б підтвердити правдивість його слів.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 підтримав доводи своєї апеляційної скарги. Додатково повідомив, що він неофіційно працює вантажником на ринку «Балатон». Робочий день у нього до 19 год. 20.11.2017 він відпросився раніше, однак не розрахував час на дорогу, а тому запізнився на реєстрацію на кільки хвилин. Працівник органу пробації відмовився відмітити його, оскільки робочий день до 18:00. Також, 27.11.2017 він не зміг вчасно прибути до органу пробації, а тому залишив у дверях кабінету записку та свій номер телефону.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора щодо законності судового рішення, засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження та особової справи № 72/16 засудженого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При розгляді подання провідного інспектора Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_10 суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а викладені в ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.2, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування судового рішення.
Задоволення подання провідного інспектора Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_10 (з покликанням на ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України) суд мотивував тим, що за час іспитового строку засуджений не з`являвся на реєстрацію 02.10.2017, 20.11.2017 та 27.112017, з приводу чого у засудженого відбиралися письмові пояснення та такий попереджався про недопустимість подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або ж вчинення правопорушень; засуджений не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки; поведінка засудженого свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Однак при цьому судом першої інстанції залишились недослідженими обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
З особової справи № 72/16 засудженого ОСОБА_8 , а саме з листка реєстрації, вбачається, що ОСОБА_8 три рази з сімнадцяти не з`явився на реєстрацію в установлений день.
З письмових пояснення засудженого ОСОБА_8 від 09.10.2017 та 04.12.2017 вбачається, що такий не з`явився на реєстрацію 02.10.2017 у зв`язку із тим, що знаходився на святкуванні дня народження племінниці; 20.11.2017 о 18 год. 00 хв. він з`явився на реєстрацію, однак працівник Сихівського РС пояснив, що робочий день уже закінчений, оскільки на його годиннику 18 год. 02 хв. та не прийняв його; також 27.11.2017 прибув в Сихівський РС о 18 год. 13 хв., однак кабінет вже був зачиненим.
У суді апеляційної інстанції представник органу пробації ОСОБА_10 пояснила, що 20.11.2017 після обіду вона не перебувала на робочому місці оскільки була у суді, а тому їй не відомо, чи приходив ОСОБА_8 відмічатися того дня і чи дійсно він запізнився. При цьому підтвердила, що 27.11.2017 ОСОБА_8 дійсно залишив записку в дверях, у якій пояснив, що спізнився та залишив номер свого телефону. Повідомила, також, що відмітки про неявку засудженого вони ставлять у журналі наступного дня.
Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально - виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально - виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з ч.2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
З врахуванням наведених вище обставин колегія суддів вважає, що відсутність в журналі реєстрації відмітки за 20 та 27 листопада 2017 року само собою не можна розцінювати як неявку засудженого ОСОБА_8 без поважних причин на реєстрацію. При цьому засуджений ОСОБА_8 намагався повідомити працівників про те. що у визначені дні він усе таки прибув до органу пробації, а тому відсутні підстави вважати, що він порушив покладені на нього обв`язки.
Наявність одного порушення ОСОБА_8 вимог щодо реєстрації в органі пробації, а саме 02.10.2017 не носить характеру систематичного, а тому не може розцінюватись як достатня підстава для скасування звільнення останнього від відбування покарання та направлення для відбуття реального покарання.
Оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й застосував положення закону, які не підлягали застосуванню, а викладені в ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, судове рішення слід скасувати й у задоволенні подання провідного інспектора Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_10 про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання та направлення для відбування покарання відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 15 травня 2018 року про скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням скасувати.

У задоволенні клопотання провідного інспектора Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_10 про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання та направлення для відбування покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4