справа №613/289/18
провадження №1-кп/619/111/19
ВИРОК
іменем України

16 січня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_4
прокурораОСОБА_5
обвинуваченоїОСОБА_6
захисникаОСОБА_7
обвинуваченогоОСОБА_8
захисникаОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000075 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калуш Івано-Франківської області, громадянки України, без освіти, заміжньої, маючої на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: - 18 квітня 2016 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, -23 жовтня 2018 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України в силу ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Синельниково Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: -20 березня 2017 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:
У січні 2018 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_6 вступила у злочинну змову з ОСОБА_8 та іншою особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, поєднаної із проникненням до житла. Реалізуючи злочинний умисел групи, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інша особа 19.01.2017 в період з 11 год 00 хв до 12 год 00 хв, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, приїхали до с. Губарівка Богодухівського району Харківської області та з метою відшукання домоволодіння, з якого вчинять крадіжку, стали ходити вулицями села. Знаходячись поруч із домоволодінням АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інша особа, вважаючи, що у його власників можуть бути гроші та інші матеріальні цінності, вирішили скоїти крадіжку саме з нього. Продовжуючи злочинні дії групи, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інша особа увійшли на територію домоволодіння, де інша особа, діючи узгоджено зі співучасниками, за допомогою принесеної із собою викрутки, відкрив (віджав) створку одного з вікон. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в цей час знаходились поруч із домоволодінням та підтримували дії співучасника, а також спостерігали за оточуючою обстановкою з метою унеможливлення втручання в їх дії сторонніх осіб. Через відкрите вікно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інша особа проникли в середину домоволодіння та стали оглядати приміщення з метою відшукання грошей та цінного майна. З метою реалізації злочинного умислу групи, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інша особа, діючи із корисливих мотивів, узгоджено між собою, таємно викрали чуже майно, а саме: гроші в сумі 4244 гривні, жіночий браслет із металу сірого кольору вартістю 170 гривень, чохол для мобільного телефону із шкіри чорного кольору вартістю 120 гривень, шубу з натурального хутра чорного кольору торгівельної марки «Jadepark QY168 Collection the fashionable popular fashion wear» вартістю 2500 гривень, сумку для ноутбуку з синтетичного матеріалу чорного кольору торгівельної марки «Case Logic» вартістю 360 гривень, ноутбук торгівельної марки «Lenovo» модель G500 з блоком живлення вартістю 6200 гривень, мобільний телефон торгівельної марки «Nokia 5530» (imei НОМЕР_1 ) вартістю 400 гривень, мобільний телефон торгівельної марки «Samsung GT-C 3560» (imei НОМЕР_2 ) 350 гривень, SІМ-картку від стартового пакету оператора телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 вартістю 25 гривень, декоративну булавку, вироблену з металу жовтого кольору, оздоблену вставками з камінців та підвісками у вигляді літер вартістю 35 гривень, підвіску у вигляді хрестика, вироблену з металу білого кольору вартістю 25 гривень, ланцюжок з металу сірого кольору вартістю 70 гривень, годинник торгової марки «LCD QUARTZ» із металу жовтого кольору, корпус якого шарнірним механізмом з`єднаний з металевим браслетом вартістю 75 гривень, годинник торгової марки «QQ Quartz Water Resist 5 Ваг» моделі A3 74-202 WLP вартістю 375 гривень, годинник із металу жовтого кольору торгівельної марки «GENUINE LEATHER», оздоблений шкіряним ременем та надписом «Від голови Державного агентства лісових ресурсів України» вартістю 1050 гривень, мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» модель «GT-S5611» (імеі НОМЕР_4 ) в корпусі чорного кольору вартістю 500 гривень, карту пам`яті торгівельної марки «HC» MicroSD об`ємом пам`яті 4Gb вартістю 140 гривень, шнурок із полімерного матеріалу чорного кольору загальною довжиною 34 см із замком типу «карабін», виконаним із металу білого кольору вартістю 40 гривень, пам`ятний знак у вигляді зірки, на якій мається штампований герб Радянського Союзу, бюст чоловіка та напис «Отличник Погранвойск», що матеріальної цінності не має, а всього на загальну суму 16697 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вказану суму. Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та інша особа з місця події з викраденим втекли.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаялася, підтвердила факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч.4 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду їх винуватості у вчиненні інкримінованого їм злочину.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 , які виразилися у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою, повторно, поєднаного з проникненням до житла, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою, повторно, поєднаного з проникненням до житла, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинувачених в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Таким чином, вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченими не оспорюються.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_6 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує її покарання.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_8 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, а також прийняття судового рішення про міру покарання, судом було доручено представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь.
Згідно соціально-психологічної характеристики, складеної працівником органу пробації, у вчиненому обвинувачена ОСОБА_6 щиро розкаюється, вину визнає у повному обсязі. ОСОБА_6 повідомила, що на момент вчинення злочину перебувала у скрутному матеріальному становищі. Обвинувачена ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_16 , який є інвалідом третьої групи та дітьми. Багатодітна родина. Відносини в сім`ї стабільні. ОСОБА_6 освіти не отримувала, не працювала, займалась вихованням дітей. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов наданого Люботинською міською радою Харківської області матеріальне становище обвинуваченої незадовільне, родина перебуває у скрутному матеріальному становищі. ОСОБА_6 має знайомих, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності. Обвинувачена не схильна до агресії у відношенні оточуючих, хронічних хвороб або хвороб небезпечних для суспільства не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, наркотичні речовини не вживає, спиртними напоями не зловживає. Стосунки з рідними та близькими підтримує. У майбутньому планує більше часу приділяти дітям. Стосовно кримінального правопорушення, вину свою визнає у повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному. Обвинувачена не має готовності для зміни способу життя, поведінки та переконань. Фактори, які підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення, ураховуючи його криміногенні потреби: відсутність освіти, постійної роботи, криміногенне оточення.
Згідно висновку досудової доповіді, складеної відповідно до ст.3141 КПК України, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).На думку Харківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_6 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Згідно соціально-психологічної характеристики, складеної працівником органу пробації, у вчиненому обвинувачений ОСОБА_8 розкаюється, вину визнає у повному обсязі. ОСОБА_8 повідомив, що на момент вчинення злочину перебував у скрутному матеріальному становищі. Обвинувачений ОСОБА_8 проживає разом з матір`ю, освіти не отримував, офіційно не працював, на життя заробляв випадковими заробітками. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов наданого Люботинською міською радою Харківської області матеріальне становище обвинуваченого незадовільне, родина перебуває у скрутному матеріальному становищі. ОСОБА_8 має знайомих, які раніше притягувалися до кримінальної відповідальності. Обвинувачений не схильний до агресії у відношенні оточуючих, хронічних хвороб або хвороб небезпечних для суспільства не має, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, наркотичні речовини не вживає, спиртними напоями не зловживає. Стосунки з рідними та близькими підтримує. У майбутньому планує вирішити питання з отриманням освіти. Стосовно кримінального правопорушення щиро розкаюється у скоєному, вину визнає у повному обсязі. Обвинувачений має розмиті плани на майбутнє, не має готовності для зміни способу життя, поведінки та переконань. Фактори, які підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення, ураховуючи його криміногенні потреби: відсутність освіти та постійної роботи, криміногенне оточення.
Згідно висновку досудової доповіді, складеної відповідно до ст.3141 КПК України, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).На думку Харківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_8 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Згідно абз.17 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України); індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність претензій потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Так як ОСОБА_6 вчинила зазначений злочин до постановлення вироку Люботинським міським судом Харківської області від 23 жовтня 2018 року, то суд застосовує ч.4 ст.70 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч.1 ст.70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_6 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд крім даних про особу винуватої та обставин, які пом`якшують покарання, враховує число злочинів, які входять у сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків.

Таким чином, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність претензій потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті.

Відповідно до ст.71 КК України за таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд до покарання за ч.3 ст.185 КК України приєднує частину невідбутого покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 20 березня 2017 року.

Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинувачених.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_6 , з урахуванням вироку Люботинського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року, на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання відбуту частину покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 19 січня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 20 березня 2017 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_8 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 20 січня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення в Харківському НДЕКЦ МВС України експертизи №139 від 30.01.2018 у сумі 4576,00 грн та експертизи №140 від 19.01.2018 у сумі 1430,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3