Справа № 136/2380/18
провадження №1-кп/136/207/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 22.07.2018 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вороніж Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 06.12.2016 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки , ухвалою Липовецького районного суду Віниицької області від 10.07.2018 іспитовий строк скасовано, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 21.07.2018 біля 23:30 год., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме - автомобілем марки ВАЗ 21144, д.н.з AB НОМЕР_1 2007 року випуску, належного ОСОБА_5 , зайшов на територію домогосподарства, у якому проживає останній та яке розташоване в АДРЕСА_2 , де продовжуючи свій злочинний умисел незаконно проник до гаражного приміщення, розташованого на території вказаного домогосподарства, сів за кермо та за допомогою ключів запалювання, які знаходились у даному автомобілі, запустив двигун та поїхав у напрямку с. Зозівка Липовецького району.
Рухаючись через деякий проміжок часу із с. Зозівка Липовецького району у с. Зозів Липовецького району, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не врахувавши дорожньої обстановки допустив перекидання транспортного засобу, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди у вигляді пошкодження транспортного засобу на загальну суму 77420 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_3 було кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, за кваліфікуючими ознаками - вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, за кваліфікуючими ознаками - вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше судимий 06.12.2016 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Липовецького районного суду Віниицької області від 10.07.2018 іспитовий строк скасовано, з 30.07.2018 року відбуває покарання, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активнее сприянння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного та конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано діяння обвинуваченого без конфіскації майна.
Згідно ч. 3 ст. 78 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 06.12.2016.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про процесуальні витрати та речові докази у справі суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Заходи забезпечення даного кримінального провадження у вигляді арешту на майно підлягають скасуванню.
Керуючись ст.ст. 65, 66, 67 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 06.12.2016 призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років три місяці без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту оголошення вироку.
Арешт накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 31.07.2018 на автомобіль марки ВАЗ 21144, д.н.з AB НОМЕР_1 2007 року випуску, належний ОСОБА_5 скасувати.
Речові докази - автомобіль марки ВАЗ 21144, д.н.з AB НОМЕР_1 2007 року випуску повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1001 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1