Справа № 296/2549/19
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане до суду в межах кримінального провадження №00001063 від 11.03.2019, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівка Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В клопотанні посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001063 від 11.03.2019, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.03.2019 близько 11 години 20 хвилин прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 перебував, під час виконання своїх службових обов`язків в судовій залі №9 кабінету №300 адміністративної будівлі Корольовського районного суду м.Житомира, що розташована за адресою: м. Житомир, майдан Соборний, 1.

У вищевказаний час, місці та обставин у зазначену судову залу зайшов ОСОБА_6 , якому 01.03.2019 вироком Корольовського районного суду м.Житомира за ч.1 ст.125 КК України призначено покарання у виді 140 годин громадських робіт, де державне обвинувачення підтримував прокурор Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 .

За вказаних обставин у ОСОБА_6 який розуміючи, що перед ним знаходиться працівник прокуратури, який виконує свої службові обов`язки, виник злочинний умисел, спрямований на погрозу у вбивстві та насильстві працівнику правоохоронного органу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_6 , поводячи себе зухвало почав висловлювати, в присутності інших осіб щодо прокурора Житомирської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 погрози у застосуванні до нього насильства та вбивства, що супроводжувалось словами нецензурної брутальної лайки, які останній сприйняв реально.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством та насильством працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.345 КК України.

ОСОБА_6 11.03.2019 затримано у порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

В подальшому, 12.03.2019, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України.

На думку слідчого, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 причетний до висловлення погроз вбивством та насильством працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто, вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечення дієвості кримінального провадження. Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, разом з цим відносно нього 01.03.2019 винесено вирок Корольовським районним судом м.Житомира за ч.1 ст.125 КК України, який не набрав законної сили, а також на розгляді в Богунському районному суді перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, тобто існує ризик можливого вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

При цьому, зважаючи, на характер вказаних кримінальних правопорушень, які пов`язані із застосування насильства, висловлення погроз особі, яка підтримувала публічне обвинувачення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Також, не виключається можливість, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого та невідворотність настання покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Крім того, звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладені вище обставини, слідчий вважає, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити. На запитання головуючого судді прокурор пояснив, що вирок, який винесено 01.03.2019 Корольовським районним судом за ч.1 ст.125 КК України, не набрав законної сили.

Захисник ОСОБА_5 в засіданні суду просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 вину визнав та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тому для вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, йдеться про «розумну підозру» у вчиненні кримінального злочину, де передбачено як необхідну передумову «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Обгрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується доказами, зібраними в матеріалах справи.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Житомирі, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176,178,181,193-196,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі процесуальні обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 .

Визначити строк дії обов`язків впродовж двох місяців з моменту оголошення ухвали, тобто до 13.05.2019р.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1