Справа №345/1135/17
Провадження № 1-кп/345/19/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000449 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого 12.10.2012 року Івано-Франківським апеляційним судом за ч.2 ст.307 КК України до покара рання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі; 22.04.2015 року Калуським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 700 грн., громадянина України, за ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Злочин вчинено при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, також маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив злочин проти власності:

Так, 10.09.2016 близько 12.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , неподалік складських приміщень, побачив металеві конструкції, які належать ОСОБА_5 і вирішив їх таємно викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих спонукань, повторно таємно викрав металеві конструкції, а саме: металеві сходи, двоє металевих дверей, вісім навісних дашків, три металевих рамки та дві металевих труби загальною вагою 380 кг. на загальну суму 1 330 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, і підтвердив, що злочин вчинив при вищенаведених обставинах, з корисливих спонукань та дійсно 10.09.2016 року близько 12.00 годин неподалік складських приміщень в АДРЕСА_2 , викрав металеві конструкції: металеві сходи, двоє металевих дверей, вісім навісних дашків, три металевих рамки та дві металевих труби. У вчиненому щиросердечно розкаявся, просить суворо не карати, оскільки вчинив крадіжку в зв`язку з важким матеріальним становищем. Все викрадене було повернуто потерпілому.

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор не заперечує проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, те, що ОСОБА_4 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, має сталі соціальні зв`язки, добровільно відшкодував завдану шкоду.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, розмір завданих збитків, особу обвинуваченого ОСОБА_4 всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що враховуючи вище вказані обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, при призначенні покарання за ч.2 ст.185 КК України слід застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства..
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 65 КК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України - штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речовий доказ - навісний замок, який знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Калуського ВП ГУНП - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: