Справа № 466/7496/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/72/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2018 року, -

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Згідно ухвали, 17 вересня 2018 року ОСОБА_6 направив до суду клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст.72 КК України зі змінами внесеними згідно із Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення з 05.05.2016 і до 02.08.2017 у строк покарання». В обгрунтування клопотання зазначає, що він засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2016 року за ч. 2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку покарання рахувати з 05 травня 2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року зараховано термін попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 05 травня 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обгрунтовуючи своє рішення суд вказав, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засудженому ОСОБА_6 вже зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання в даному кримінальному провадженні.

На дану ухвалу засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, винести законне та справедливе рішення. Вказує, що з рішенням судді незгідний, оскільки на першому місці повинні бути охорона прав і свобод людини та громадянина. Наголошує, що згідно ст. 5 КК України та ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують, або скасовують відповідальність особи.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який апеляційну скаргу засудженого підтримав частково, вказав, що засудженому ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення до 04.07.2017 року, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 17 вересня 2018 року направив до суду першої інстанції клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст.72 КК України зі змінами внесеними згідно із Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення з 05.05.2016 і до 02.08.2017 у строк покарання». В обгрунтування клопотання зазначив, що він засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2016 року за ч. 2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Початок строку покарання рахувати з 05 травня 2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 липня 2017 року зараховано термін попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 05 травня 2016 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегією суддів з`ясовано, що засуджений ОСОБА_6 перебував під вартою у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто був попередньо ув`язненим, у період з 05 травня 2016 року до 04 липня 2017 року, коли вирок суду щодо ОСОБА_6 вступив у законну силу.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі.

За змістом ч.5 ст. 72 КК України, яка діяла на момент вчинення злочинів засудженим ОСОБА_8 , а також проведення щодо нього досудового розслідування, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 р. №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» строк попереднього ув`язнення зараховувався до строку покарання у виді позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України від 18 травня 2017 р. №2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності з 21 червня 2017 року, редакція ч.5 ст. 72 КК України була змінена в частині співвідношення попереднього ув`язнення та покарання у виді позбавлення волі у випадку зарахування попереднього ув`язнення до строку покарання, яке стало зараховуватись день за день.

Наведене вказує на те, що Законом України від 18 травня 2017 р. №2046-VIII було погіршено становище обвинувачених (засуджених), щодо яких застосовувалось попереднє ув`язнення і яким призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки їм до строку відбутого покарання став зараховуватись менший проміжок часу, ніж під час дії Закону України від 26 листопада 2015 р. №838-VIII.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 про необхідність зарахування йому у строк відбуття покарання періоду перебування під вартою з розрахунку день за два, в тому числі й після 20 червня 2017 р., слід враховувати, що Закон України від 18 травня 2017 р. № 2046-VIII, яким внесено зміни до ч.5 ст. 72 КК України, є законом про кримінальну відповідальність і ним погіршується становище обвинуваченого (засудженого).

Згідно вимог ч.2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За таких обставин Закон України від 18 травня 2017 року №2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» не може поширюватися на осіб, які вчинили злочин до 21 червня 2017 року та на цей момент перебували під вартою.

Відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 р. по справі №663/537/17 (провадження № 13-31кс18). Так, зокрема, у п.106 вказаної постанови зазначено, «якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається».

Згідно ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також відповідно до ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи засудженого ОСОБА_6 про необхідність зарахування йому у строк відбуття покарання строку його попереднього ув`язнення з розрахунку день за два за період перебування під вартою з 05 травня 2016 року по 08 серпня 2017 року є обґрунтованими частково, і тому суд зараховує строк його попереднього ув`язнення по справі з 05 травня 2016 року по 04 липня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто до набрання вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2016 року законної сили.

Що стосується вимоги засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому у строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день за два за період перебування під вартою з 05 травня 2016 року по 02 серпня 2017 року, то така до задоволення не підлягає, так як вирок Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2016 року набрав законної сили 0 4липня 2017 року.

За таких обставин у відповідності до п.4 ч.1 ст. 409, п.1 ч.1 ст. 413 КПК України ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2018 року підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність внаслідок незастосування закону, який підлягав застосуванню.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст. 72 КК України задоволити частково.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції закону 2015 року) зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 05 травня 2016 року по 04 липня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4