Справа № 450/3533/18 Провадження № 1-кп/450/397/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000060 від 16.08.2018 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хащів Турківського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою , учень 2-го курсу Львівського ВППУ, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
встановив:

судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 22.05.2018 року, близько 14:00 години, перебуваючи в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області, що за адресою вул.І.Кандиби,3 у м.Пустомити Львівської області, в судовому засіданні, під час розгляду матеріалів адміністративної справи №450/1319/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст.130 КУпАП, будучи попередженим суддею ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, під час допиту його як свідка у зазначеній адміністративній справі, усвідомлюючи характер своїх свідчень, які мають значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, умисно надав суду завідомо неправдиві показання.
Так, бажаючи визнання судом ОСОБА_5 не винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, достовірно знаючи, що 15.04.2018 р. о 04:40 год. водій ОСОБА_5 на вул.Центральна у селі Гринів Пустомитівського району Львівської області керував транспортним засобом марки ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, повідомив суду завідомо неправдиві факти, а саме те, що 15.04.2018 р., близько 04:40 год. на вул.Центральна у селі Гринів Пустомитівського району Львівської області транспортним засобом марки ВАЗ-21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керувала інша особа, а ОСОБА_5 при цьому знаходився в автомобілі як пасажир. Під час його руху із села Гринів до села Коцурів Пустомитівського району Львівської області вказаний транспортний засіб поламався, вони зупинились, водій ОСОБА_7 пішов за запчастинами, а ОСОБА_5 пересів за кермо автомобіля, проте рух не здійснював. Через деякий час приїхали працівники поліції, які склали протокол про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин ОСОБА_3 під час допиту його як свідка в судовому засіданні, вчинив завідомо неправдиве показання свідка, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.384 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.384 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема пояснив, що 15.04.2018р. він, як пасажир, у нічний час їхав в автомобілі ВАЗ, за кермом якого був ОСОБА_5 , та їх автомобіль був зупинений працівниками поліції, які склали відносно ОСОБА_5 протокол про керування останнім автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час ОСОБА_8 попросив його прийти в суд як свідок та підтвердити , що в зазначений день ОСОБА_5 не їхав за кермом згаданого автомобіля, а ним їхала інша особа - ОСОБА_9 , і в такий спосіб його не будуть притягувати до адміністративної відповідальності.
Тому він 22.05.2018р. прибув в приміщення Пустомитівського районного суду, де під час розгляду адміністративної справи щодо ОСОБА_5 суддя роз`яснив йому, що він має давати правдиві покази та попередив, що за дачу завідомо неправдивих показань може настати кримінальна відповідальність. Однак він був вперше в суді, не знав як себе вести, повірив завірянням Луки, тому на прохання останнього під час допиту в якості свідка дав неправдиві покази, зокрема повідомив судді, що 15.04.2018р. за кермом автомобіля ВАЗ був Сидор, а не ОСОБА_8 , чого в дійсності не було.
ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся, просив застосувати до нього менш сувору міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.1 ст.384 КК України є правильною, оскільки він , будучи в судовому засіданні в якості свідка та попередженим суддею про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, під час його допиту як свідка, умисно надав суду завідомо неправдиві показання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він навчається, має постійне місце проживання, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.384 КК України у межах її санкції.
З огляду на викладене та враховуючи позицію прокурора, який просив призначати покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбуття основного покарання з випробуванням, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого та можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання. Тому йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст.384 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням окремих обовязків, передбачених ст.76 КК України.
Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
По даному кримінальному провадженні постановою слідчого було визнано речовими доказами копії документів адміністративної справи, щодо яких слід прийняти рішення у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.94,100,368-371,372-376,392-395,532 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 384 КК України та визначити йому покарання у виді один рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного за даним вироком основного покарання , якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки , передбачені ст.76 КК України у вигляді: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази по справі: копії документів адміністративної справи №450/1319/18 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1