Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/492/19
№ провадження 1-кп/541/143/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда другої групи, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, 17.02.2019, близько, 19 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував на території с. Зубівка Миргородського району, за столиком в приміщенні магазину «Зубок» разом з ОСОБА_6 . Останній попросив ОСОБА_5 відвезти його до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 на фактично належному йому транспортному засобі марки «ВАЗ» модель «2107» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого на ВознюкМ.В.. В подальшому ОСОБА_5 відвіз ОСОБА_6 до місця мешкання, останній вийшов з транспортного засобу та зайшов до будинку. Після чого у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, направлений та незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, скориставшись тим, що власник транспортного засобу та інші особи за його діями не спостерігали, переслідуючи мету використання транспортного засобу у власних інтересах, нічого не повідомивши власнику ОСОБА_6 , поїхав на його автомобілі до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

18.02.2019 близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_5 на транспортному засобі потерпілого ОСОБА_6 поїхав до м. Миргород, тим самим довівши свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, до кінця.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

28 лютого 2019 року у даному кримінальному провадження між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді 3-х років обмеження волі. Також передбачено в порядку ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на іспитовий строк визначений судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

В поданій на затвердження суду угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. Цей злочин згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 просив суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор не висловив заперечень проти затвердження судом угоди про примирення.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 лютого 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000150.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3-х (трьох) років обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ по справі: транспортний засіб марки «ВАЗ» модель «2107» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_7 і переданий на зберігання користувачу ОСОБА_6 залишити у ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_8