АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/170/19 Справа № 712/3335/19 Категорія: ст. ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2019 року, якою відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. строком на два місяці, тобто до 10 травня 2019 року включно, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не працює, з середньою освітою, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 12.03.2019 р. звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави відносно ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001221 від 09.03.2019 р. Клопотання погоджено прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .

В обґрунтування клопотання вказує, що слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001221 від 09.03.2019 за підозрою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, а також за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи громадянином України, грубо ігноруючи конституційні права громадян України про свободу, честь і гідність особи, передбачені Конституцією України, а саме: ст. 21 Конституції України, згідно з якою усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушеними; ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; ст. 29 Конституції України - кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність, діючи умисно, взяв активну участь у масових заворушеннях, які мали місце 09.03.2019 у м. Черкаси.

Так, ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на активну участь у масових заворушеннях, з метою вчинення протиправних дій, 09.03.2019, близько 17 год. 30 хв., спільно з невстановленими особами прибув на площу імені Богдана Хмельницького біля палацу культури «Дружба народів», який розташовано по бульвару Шевченка, 249 у місті Черкаси, де в цей час відбувалась зустріч Президента України ОСОБА_13 з громадою міста.

Після завершення промови Президента України ОСОБА_13 . ОСОБА_8 разом з невстановленими на цей час особами, одягненими в цивільний одяг і камуфляжну форму із написами «Національний корпус» та «Національні дружини», з метою реалізації свого злочинного умислу, заздалегідь підготували аерозольні балончики для розпилювання газу дратівливої дії, невідому рідку речовину жовтого кольору, невідому речовину за запахом схожу на розчинник, фальшфайери (так звані фаєри) й здійснили напад на працівників поліції, у тому числі із застосуванням стосовно них указаних вище предметів як зброї.

Крім того, приймаючи активну участь у масових заворушеннях, ОСОБА_8 завдав два удари кулаком правої руки в ліве плече оперуповноваженому відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_14 , який перебував на площі імені Богдана Хмельницького біля палацу культури «Дружба народів», що розташований за адресою: бульвар Шевченка, 249 в місті Черкаси, при виконанні службових обов`язків на заходах по охороні громадського порядку, спричинивши останньому фізичний біль, а ступінь тяжкості тілесних ушкоджень на цей час встановлюється.

Він же, 09.03.2019, близько 17 год. 34 хв., знаходячись на площі імені Богдана Хмельницького біля палацу культури «Дружба народів» по бульвару Шевченка, 249 в місті Черкаси та приймаючи активну участь у масових заворушеннях, підбігши до раніше незнайомого йому оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_14 , який ніс службу по охороні громадського порядку під час зустрічі Президента України ОСОБА_13 біля палацу культури "Дружба народів", який розташований по бульвару Шевченка, 249, в м. Черкаси, умисно завдав йому два удари кулаком правої руки в ліве плече, чим заподіяв останньому фізичний біль.

10.03.2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.03.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України, тобто активна участь у масових заворушеннях, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, та ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

12.03.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, - активна участь в масових заворушеннях, що супроводжувались насильством над особою, погромами та опором представникам влади із застосуванням предметів, які використовувалися як зброя, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, - умисне заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду Черкаської області від 12 березня 2019 року скаргу захисника ОСОБА_15 щодо незаконного затримання ОСОБА_8 задоволено. Визнано затримання ОСОБА_8 незаконним та звільнено його з-під варти.

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області підполковника поліції ОСОБА_16 відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 20-00 години по 07-00 годину. Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Визначено строк дії ухвали тривалістю в два місяці - до 10 травня 2019 року включно. Покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язано: 1) за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; 3) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, експертами за відсутністю слідчого, прокурора або захисника; 4) не відвідувати місця, де знаходяться розважальні заклади.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що органом досудового розслідування не доведено та не надано доказів наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, прокурорами та слідчим не обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2019 року через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення судом вимог КПК України.

Апеляційні вимоги прокурор мотивував тим, що суд, при ухваленні рішення неправильно, на думку апелянта, прийшов до висновку про відсутність будь-яких доказів наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КК України. Так, розглядаючи клопотання слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість ризиків, які зазначив прокурор. Також судом не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Апелянт вважає, що тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення та обставини, за яких його було вчинено, свідчать про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяють з достатньо високим ступенем імовірності спрогнозувати її майбутню поведінку. Вказує, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду, але саме по собі не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зазначає, що вагомість та достатність зібраних у провадженні доказів причетності ОСОБА_8 до вчиненя інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, у своїй сукупності можуть свідчити про те, що існує обґрунтований ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, судом встановлено, але проігноровано факт затримання підозрюваного за межами Черкаської області, що в сукупності з переліченими вище обставинами також може свідчити про наявність достатніх можливостей для ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. У ході досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 не працює та не має легальних джерел доходу, що в сукупності з обставинами інкримінованих йому кримінальних правопорушень може свідчити про наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливості вчинення інших злочинів.

Також, зазначає апелянт, об`єм необхідних для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні свідчить про його особливу складність. На даному етапі розслідування залишаються невстановленими та недопитаними велика кількість свідків вчинення протиправних дій, які мали місце 09.03.2019. Отже, об`єктивно існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_8 на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження як безпосередньо, так і через членів Черкаського обласного осередку партії «Національний корпус», членом якої він є.

Крім того, судом першої інстанції при ухваленні рішення та визначенні виду запобіжного заходу у виді домашнього арешту навіть не застосовано положення п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України щодо утримання від спілкування з іншим підозрюваним та особами, які були присутні під час подій, що мали місце 09.03.2019 на площі ім. Богдана Хмельницького біля палацу культури «Дружба народів», розташованого за адресою: бульвар Шевченка, 249 в м. Черкаси.

Вказує, що лише ізоляція від суспільства в умовах тримання підозрюваного в слідчому ізоляторі попередить можливі вчинення зазначених протиправних дій. Зазначає, що сам факт того, що потерпілими від інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень є працівники Національної поліції, свідчить про його повну зневагу до органів державної влади (в особі Національної поліції) та загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки, а отже свідчить про можливість відмови підкорятися законним вимогам слідчого, прокурора та суду. Таким чином, жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного в кримінальному провадженні.

Вказує, що зухвалість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а також широке розповсюдження відеоматеріалів, на яких зафіксовано обставини їх вчинення у всесвітній мережі Інтернет, можуть спровокувати інших громадян до вчинення аналогічних злочинів та створити в суспільстві негативне уявлення про відсутність основоположного принципу кримінального права щодо невідворотності покарання.

Також апелянт не погоджується з висновками слідчого судді про те, що затримання ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, проведено з порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Вказує, що під час подій, які мали місце 09.03.2019 у м. Черкаси, приймали участь понад 130 осіб членів партії «Національний корпус», проте забезпечення правопорядку здійснювала значно менша кількість працівників Національної поліції, з яких 24 постраждало внаслідок інкримінованих підозрюваному протиправних дій. Таким чином, працівники поліції були позбавлені можливості оперативно відреагувати та безпосередньо на місці затримати осіб, які вчиняли кримінальні правопорушення. Указаними діями працівники поліції фактично попередили посягання на життя інших правоохоронців та мешканців міста Черкаси, які перебували на місці події з метою зустрічі з Президентом України ОСОБА_13 , також не було допущено ескалації конфлікту. Разом з тим, безпосередньо під час указаних вище подій було ідентифіковано осіб, які приймали активну участь у масових заворушеннях, погромах та опорі представникам влади. При цьому шляхом проведення комплексу слідчих (розшукових) дій було вжито невідкладних заходів, спрямованих на встановлення їх місцезнаходження та затримання, що свідчить про безперервність проведення першочергових слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Таким чином, прокурор вказує, що органом досудового розслідування беззаперечно дотримано положень Конвенції під час затримання ОСОБА_8 , оскільки існували об`єктивні ризики, передбачені пунктом с) ч. 1 ст. 5 Конвенції щодо наявності обґрунтованої необхідності запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Судом хоча і взято до уваги, але невірно трактовано, факт затримання підозрюваного за межами Черкаської області, що в тому числі підтверджує обставини вжиття працівниками Національної поліції невідкладних заходів до встановлення місцезнаходження та переслідування підозрюваного, а також свідчить про спробу його втечі. Крім того, з високим ступенем імовірності можливо було припустити спробу вчинення підозрюваним аналогічного кримінального правопорушення в іншому регіоні України.

Обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, пов`язаних з опором та завданням тілесних ушкоджень працівникам поліції, свідчать про можливість відмови підкорятися законним вимогам слідчого і прокурора самостійно прибути до органу досудового розслідування і суду для участі в процесуальних діях та обранні запобіжного заходу.

Крім того, вказує прокурор, розгляд скарги захисника ОСОБА_15 щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_8 відбувся з грубим порушенням норм КПК України, оскільки захисником ОСОБА_15 зазначену скаргу подано в ході судового розгляду клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.35 КПК України матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. До автоматизованої системи документообігу суду в обов`язковому порядку вносяться: дата надходження матеріалів, скарги, клопотання, заяви або іншого процесуального документа, прізвище особи, стосовно якої подані документи, та їх суть, прізвище (найменування) особи (органу), від якої (якого) надійшли документи, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який здійснював судове провадження, та інші дані, передбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Таким чином, слідчим суддею в порушення зазначених вище норм розглянуто скаргу захисника ОСОБА_15 щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_8 без розподілу її в автоматизованій системі документообігу суду та визначення судді, який повинен був здійснювати її розгляд.

Адвокат ОСОБА_9 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2019 року скасувати частково, а саме скасувати ухвалу слідчого судді від 12.03.2019 року в частині застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, визначення строку дії ухвали та покладення на ОСОБА_8 обов`язків та зобов`язань.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_9 посилається на те, що, на його думку, зазначена ухвала постановлена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства. Вважає, що наявні у матеріалах справи докази не дають підстав стверджувати про обґрунтованість підозри, яка була висунута ОСОБА_8 .

Вказує, що з фактичних подій, які мали місце 09.03.2019 року та інкримінуються ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_8 та інші присутні 09.03.2019 на площі Богдана Хмельницького в м. Черкаси є членами політичної партії "Національний корпус". Зазначена політична партія зареєстрована відповідно до Закону України "Про політичні партії в Україні" і є добровільним об`єднанням громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Зазначає, що під організацією масових заворушень розуміють діяльність, спрямовану на підшукування і підготовку осіб для участі у масових заворушеннях, та об`єднання осіб, хоча у даному випадку мова йде про діяльність законної організації громадян, об`єднаних у політичну партію, а не про людей з негативним ставленням до законної влади. Жодного факту закликів до людей, які не відносяться до політичної партії "Національний корпус", до вчинення насильства над громадянами, погромів, підпалів, знищення майна, опору представникам влади, захоплення будівель не було, і жодного доказу на підтвердження даних фактів не існує. Тобто обґрунтованість підозри ОСОБА_8 за епізодом по ч. 1 ст. 294 КК України стороною обвинувачення не була доведена суду, й також під сумнівом залишається взагалі наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України.

Щодо підозри ОСОБА_8 по епізоду за ч. 2 ст. 345 КК України захисник вважає, що вона також не є обґрунтованою. Оскільки з усього переліку правоохоронців, які визнані по даному кримінальному провадженню потерпілими, покази відносно ОСОБА_8 надав лише оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_14 , з показів якого вбачається, що під час подій, які мали місце 09.03.2019 на площі імені Богдана Хмельницького в м. Черкаси, один із вказаних активістів у курточці камуфльованій з написом "Національний корпус", а саме ОСОБА_17 , завдав йому удари рукою у верхню частину тулубу з лівої сторони. Фактично одночасно інша особа у чорній балаклаві бризнув йому в обличчя якоюсь рідиною, від чого у нього сильно стало пекти очі і він, закривши очі, почав навпомацки вибиратися зі скупчення людей.

Під час додаткового допиту 11.03.2019 року потерпілий ОСОБА_14 повідомив, що під час зазначених подій він був одягнений у власний цивільний одяг, а саме синю куртку, синю шапку та сині джинси, також мав одягнену через плече коричневу сумку. Також ОСОБА_14 повідомив, що він не може точно сказати, чи було ОСОБА_8 відомо, що ОСОБА_14 є працівником поліції. Під час подій 09.03.2019 року йому було завдано ОСОБА_8 два удари кулаком правої руки в ділянку лівого плеча, коли ОСОБА_14 закривався лівою рукою, після розпилення невідомої газоподібної речовини дратівливої дії в його очі.

Аналізуючи зазначені покази, вбачаються підстави стверджувати, що першочергово ОСОБА_14 зазнав ушкоджень очей внаслідок розпилення невідомої газоподібної речовини. Після цього він нічого не бачив, а відповідно і не міг бачити, хто саме завдавав йому будь-які інші тілесні ушкодження. У свою чергу, вказує захисник, ОСОБА_8 не мав фізичної можливості завдавати будь-кому удари кулаком правої руки, оскільки до матеріалів справи були долучені підтверджуючі документи, що протягом тривалого періоду часу (січень-лютий 2019 року) він перебував на лікуванні, у зв`язку з пошкодженням на льодовій ковзанці кисті правої руки. Крім того, сам потерпілий повідомив, що під час зазначених подій він перебував у власному цивільному одязі. Відповідно факт обізнаності будь-кого про належність ОСОБА_14 до працівників правоохоронного органу не доведений, що також є підтвердженням відсутності у діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу захисника з мотивів, які в ній наведені, просили її задовольнити та відмовити у задоволенні апеляції прокурора.

Прокурори в судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу прокуратури та відхилити апеляційну скаргу захисника.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого; врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Враховуючи це, колегія суддів вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є достатнім для запобігання указаним вище ризикам.

У своїй ухвалі слідчий суддя слушно врахував, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний може ухилятися від явки до слідчого та переховуватись від слідства, а також впливати на свідків, потерпілих у провадженні, осіб причетних до вчинення злочину, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сама лише тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , на що, зокрема, посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, прокурор в апеляційній скарзі не посилається на будь-які зафіксовані факти порушення підозрюваним вже існуючого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Посилання прокурора на помилковість позиції слідчого судді місцевого суду щодо рішення про незаконність затримання підозрюваного колегія суддів відхиляє, оскільки слідчий суддя вірно встановив цей факт, адже затримання відбулося на наступний день після подій, які указуються у підозрі, й даних про наявність ухвали слідчого судді як дозволу на таке затримання в контексті положень ч. 1 ст. 208 КПК України суду надано не було.

Також колегія суддів відхиляє твердження прокурора про незаконність розгляду слідчим суддею скарги захисника на незаконність затримання підозрюваного одночасно із розглядом клопотання про застосування запобіжного заходу, адже питання законності затримання особи, стосовно якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу, є невід`ємною частиною предмету судового розгляд у цьому разі й має неодмінно оцінюватися слідчим суддею незалежно від наявності окремих скарг щодо цього питання.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає й обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, зміст якої в цілому зводиться до незгоди з обґрунтованістю висунутої його підзахисному підозри.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити зазначені правопорушення. Колегія суддів, оцінюючи в сукупності обставини справи, вбачає, що обґрунтованість підозри в контексті її розуміння ЄСПЛ, у даному разі присутня, адже за показами потерпілого вбачається, що ОСОБА_8 міг вчинити злочини, стосовно яких йому висунута підозра. Питання ж наявності чи відсутності в його діях події чи складу певного злочину має бути предметом оцінки суду при розгляді кримінального провадження по суті.

Також колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які вказував прокурор, однак також погоджується з позицією місцевого суду, що цим ризикам може ефективно запобігти такий запобіжний захід як домашній арешт у певний час доби.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що стороною обвинувачення була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, однак не була доведена необхідність застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою зокрема.

Тому, керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2019 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :