490/3940/15-к
н/п 1-кп/490/624/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 р. м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва
в складі

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв Миколаївської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, українця, громадянина України, з повною загальною освітою, не одруженого, не працює, проживає: АДРЕСА_1 ,раніше судимого 26.06.2006р.Дніпровським районним судом м.Херсон за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 10 квітня 2015р. близько 13год.30хв. знаходячись неподалік житлового будинку №65 по вул.Севастопільській в м.Миколаїв, реалізуючи свій раптовий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю перехожих відкрито викрав з лавки, що знаходилася біля дитячого майданчику, жіночу сумку потерпілої ОСОБА_7 , в якій знаходилося майно останньої: мобільний телефон марки "Samsung GТ-Е-1201і, вартістю 300 грн., мобільний телефон марки "Siemens GF 62, вартістю 150 грн., ланцюжок з металу жовтого кольору вартістю 1500грн., банківські карти, дві флеш карти, паспорт громадянина України, закордонний паспорт та довідка щодо ідентифікаційного коду на ім?я потерпілої ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1950грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, і по суті показав суду, що весною 2015р. він прогулювався по дворах, побачив жінку з дитиною та сумку на лавці. Він бачив, що біля лавки на якій лежала сумка знаходяться жінки, але котрій із них належить сумка,- він не знав. Він підбіг до лавки, схопив сумку та побіг геть. Сумку він у потерпілої з рук не виривав, сумка лежала на лавці. А потім його піймали за будинком з викраденою сумкою. Всі викрадені у потерпілої речі були в сумці. Всі ці речі повернули потерпілій. Обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що хворіє, просив суд його суворо не наказувати.
Вина ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, крім визнання обвинуваченим своєї вини, підтверджується й іншими доказами, зібраними по справі, достовірність і правильність яких обвинуваченим не оспорюється, а саме:

-заявою від 10.04.2015р. ОСОБА_9 згідно якої потерпіла просила вжити заходів до невстановленої особи, яка 10.04.2015р. близько 13год.30хв. знаходячись неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 відкрито, без застосування фізичного насильства викрав у неї сумку в якій знаходилися мобільний телефон марки "Samsung", мобільний телефон марки "Siemens", золотий браслет, банківська карта "Приватбанку",банківська карта "Альфабанку", паспорт громадянина України, закордонний паспорт, ідентифікаційний код, ключі від квартири;

-протоколом від 10.04.2018р. огляду згідно якого в кримінальному провадженні №0001955 слідчим оглянуто речі: шкіряна сумка, мобільний телефон марки "Samsung", "Siemens", 2 банківські картки, 2 флеш карти, ланцюжок білого металу, 2 паспорти, дисконтні картки, золотий ланцюжок;

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , даними нею в судовому засіданні, яка пояснила суду, що ці події були давно, вже більше року назад, весною, погода була тепла. Це було в обідню пору, біля 14 години дня. В той день вона гуляла з своєю дитиною та з подругою у дворі, та території дитячого майданчика. ЇЇ дитини гралася в пісочниці, а вона сиділа на лавочці. В якийсь момент вона підійшла до пісочниці до дитини, вона була від лавки на відстані 1,5-2 метри. І в цей момент мужчина підбіг до лавочки, де лежала її сумка і забрав сумку, і одразу почав тікати геть. Вона голосно кричала тому мужчині, щоб він віддав її сумку, вона була налякана через дитину. Проте, той мужчина не реагував на її крик, і побіг в сторону вул.Севастопольська до панельних 9-ти поверхових будинків. Після чого вона вийшла в сквер на просп.Леніна, де попросила мобільний телефон, щоб подзвонити чоловіку і матері.ЇЇ мати сказала, що вона дзвонила на її мобільний телефон, і їй сказали, що того чоловіка затримала поліція.В поліції вона свої речі впізнала, їй всі її речі вернули. Потім вона ще приходила в поліцію давати показання. Покарання обвинуваченому просила не суворе;
-постановою від 11.04.2015р. про визнання речових доказів згідно якої в кримінальному провадженні №0001955 речі вилучені в ході огляду місця події 10.04.2015р. за адресою: м.Миколаїв вул.Севастопольській,66: шкіряна жіноча сумка чорного кольору, мобільний телефон марки "Samsung", мобільний телефон марки "Siemens", 2 банківські картки, 2 флеш карти, ланцюжок білого металу, 2 паспорти, ключі в кількості 4 штук, грошові кошти в сумі 7 грн. дрібним купюрами, дисконтні картки в кількості 12 шт, ланцюжок жовтого металу довжиною 18 см;

-зберігальною розпискою від 11.04.2015р. згідно якої потерпіла ОСОБА_7 отримала від слідчого належну їй зв?язку ключів та жетон від домофона;
-зберігальною розпискою від 15.04.2015р. згідно якої потерпіла ОСОБА_7 отримала від слідчого належні їй мобільний телефон марки "Samsung", мобільний телефон марки "Siemens", браслет золотий (жовтого кольору), ланцюжок з металу сріблястого кольору, 2 флеш карти, банківські картки, 2 паспорти, ключі в кількості 4 штук, грошові кошти в сумі 7 грн., дисконтні картки в кількості 12 шт, шкіряна жіноча сумка чорного кольору;

Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового розгляду докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані правильно за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна(грабіж), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує пом`якшуючі обставини визнання своєї вини, обтяжуючих вину обставин суд не вбачає. Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за аналогічні злочини, шкода потерпілій відшкодована, потерпіла на суворому покаранні обвинуваченого не наполягала, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323 -324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді 4(чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання призначеного ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили, та зарахувати йому згідно ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув?язнення в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 10.04.2015р. по 21.12.2015р.

Речові докази у справі - шкіряна жіноча сумка чорного кольору, мобільний телефон марки "Samsung", мобільний телефон марки "Siemens", 2 банківські картки, 2 флеш карти, ланцюжок білого металу, паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_7 , закордонний паспорт на ім?я ОСОБА_7 , ключі в кількості 4 штук, грошові кошти в сумі 7 грн., дисконтні картки в кількості 12 шт, ланцюжок жовтого металу довжиною 18 см - передати на приналежністю потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя