ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/98/18 Справа № 193/377/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження №0000018 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_10 , прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком ОСОБА_8 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України визнано невинним та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України за недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_8 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту скасовано. Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 залишено без розгляду.
ОСОБА_8 органом досудового розслідування було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України за таких обставин.
13 січня 2017 року в період часу з 17 год. 00 хв. до 22 год. 00. хв. знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 розпивали спиртні напої.
Через деякий час, після спільного розпивання спиртних напоїв, близько 22.50 годині, 13 січня 2017 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 почалась сварка, під час якої ОСОБА_8 , знаходячись у кухні в будинку на території вказаного домоволодіння у стані алкогольного сп`яніння, взяв кухонний ніж, який лежав на столі, реалізуючи свій прямий умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_12 , та діючи умисно, наніс один удар вказаним ножем у життєво важливий орган ОСОБА_12 , а саме в ліву бічну поверхні шиї, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото - різане поранення шиї. Після чого ОСОБА_12 повільно спустився на коліна, а потім впав на підлогу без ознак життя. За своїм характером тілесні ушкодження виявлене у потерпілого ОСОБА_12 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Між його наявністю та наступом смерті є причинно-наслідковий зв`язок.
Крім того, ОСОБА_8 , 09 січня 2017 року близько о 13.00 годині, під час пошуку металобрухту поруч з греблею в с. Новоподільське Софіївського району Дніпропетровської області, виявив два металевих предмета циліндричної форми за візуальними ознаками схожих на гранати часів Великої Вітчизняної війни.
Після чого, діючи умисно ОСОБА_8 незаконно взяв два металеві предмети схожі на гранати часів ВВВ в руки, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на придбання, носіння, та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу з метою збереження переніс до будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де в залі на столі незаконно зберігав їх без передбаченого законом дозволу.
В ході проведення огляду місця події працівниками Софіївського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, 14 січня 2017 року в період часу з 16.00 годині до 16.45 годин, в залі на столі у будинку що розташований по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено два металевих предмета циліндричної форми за візуальними ознаками схожих на гранати часів ВВВ. Дані предмети відносяться до категорії вибухових речовин.
В апеляційних скаргах:
потерпіла просить вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.
В обґрунтування вимог зазначила, що вирок суду є необґрунтованим та незаконним з таких підстав. Обвинуваченим було змінено покази, на досудовому розслідуванні він визнавав вину, а потім змінив покази, та сказав що був свідком вбивства, як ОСОБА_13 вбила свого чоловіка. Також вказала, що було порушено її права як потерпілої, оскільки її не повідомляли належним чином про розгляд справи, у зв`язку з чим було пропущено засідання, де давала показання її невістка та сусідка. Судом не було розглянуто докази причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину, а лише ті докази, які його виправдовували.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На підтвердження своїх вимог вказав, що вирок є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
У вироку зазначено, що протокол огляду місця події від 14.01.2017, з фототаблицею до нього, та протокол огляду трупу від 14.01.2017 визнані недопустимими у зв`язку з тим, що в них не міститься правової підстави проведення слідчої дії.

Даний висновок суду є необґрунтованим, оскільки відповідно до пункту 3 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, старший інспектор-черговий (інспектор-черговий) чергової частини (СРПП) територіального підрозділу поліції є старшим оперативним начальником щодо нарядів поліції та має право віддавати необхідні й обов`язкові доручення підпорядкованим черговим службам, контролювати своєчасність та повноту їх виконання. Отже, вказівка чергового є правовою підставою для направлення групи швидкого реагування на місце події, в яку входить і слідчий. А тому і формулювання, викладене в протоколі огляду місця події слідчим, є вірним.
Твердження суду щодо не роз`яснення прав понятим та відсутності підписів в протоколі огляду місця події від 14.01.2017 року та в протоколі огляду трупу не відповідають дійсності, оскільки вказані протоколи засвідчені підписами понятих, а також поняті в кінці кожної сторінки протоколу засвідчили правильність (відповідність) складення слідчим протоколу обставинам, що сталися. В протоколі огляду місця події понятими зроблено 10 підписів, а в протоколі огляду трупа 8. Більш того, при виникненні сумнівів у суду, вищезазначені поняті не викликалися до суду та не допитувалися щодо роз`яснення їм процесуальних прав та обов`язків.
Висновки суду про проведення слідчих дій за відсутності власника та відсутності ухвали слідчого судді на проведення огляду місця події взагалі не зрозумілі, так як у матеріалах кримінального провадження міститься заява від ОСОБА_13 про те, що остання не заперечує проти огляду її домоволодіння, та відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради Софіївського району № 165 від 14.01.2017 житловий будинок по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_13 . Остання була присутня при проведенні відповідних слідчих дій і не заперечувала щодо проведення слідчих дій слідчим, що і зазаначено в протоколах.
Крім того, 14.01.2017 слічий звернувся до Софіївського районного суду про надання дозволу на проведення огляду місця події, що мало місце 14.01.2017 на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_13 . Ухвалою Софіївського районного суду від 14.01.2017 клопотання слідчого задоволено. А тому висновок суду щодо слідчих дій за відсутності власника та відсутності ухвали слідчого судді є необґрунтованим.
Не відображення у протоколі факту упакування речей спростовується експертизами у кримінальному провадженні, так як відповідно до висновків експертів, а саме до розділів «ДОСЛІДЖЕННЯ» встановлено, що експерт описує об`єкт який надійшов на експертизу.
Судом також у вироку зазначено, що слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_8 проведений та зафіксований без дотримання вимог ст. 240 КПК України, оскільки здійснено підозрюваним відтворення дій, обстановки, обставин події нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень без докладного викладення в протоколі умов і результатів слідчої дії. Однак відповідно до протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , судово-медичного експерта ОСОБА_15 та за участю статиста ОСОБА_16 , слідчим було забезпечено всі умови, щодо належного проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного.
Відповідно до вироку суд дійшов висновку, що при відібранні зразків для експертного дослідження, де було залучено у якості спеціаліста лаборанта Криворізького міжрайонного відділу ОКЗ «Бюро СМЕ» ОСОБА_17 , останній не було роз`яснено її права та обов`язки, про що свідчить відсутність відмітки у вказаних протоколах, та відсутній захисник підозрюваної особи. Висновки суду є необгрунтованими, так як відповідно до вищезазначеного протоколу лаборанту ОСОБА_17 були роз`яснені її права та обов`язки, де нею зроблені підписи внизу своїх анкетних даних, а також нею підписаний сам протокол, а тому відповідно до протоколу незрозуміле твердження суду про відсутність її підписів. Більш того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначав, що його захисник був присутній, проте вийшов з кабінету на деякий час у зв`язку з тим, що в нього носом пішла кров. За згодою сторони захисту було прийнято рішення не припиняти слідчої дії.

Також суд дійшов висновку, що продовження строку досудового розслідування до трьох місяців відбулося неналежною особою, а саме не керівником прокуратури, а його заступником ОСОБА_18 .

Відповідно до посадових обов`язків та вимог п.1 ч.2 ст. 294 КПК України, ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», заступник керівника Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_18 відповідно до розподілу обов`язків здійснює нагляд за досудовим слідством як в П`ятихатському, так і Софіївському районі, а відповідно і процесуальний керівник у цьому кримінальному провадженню звернувся з клопотанням про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців саме до заступника відповідно до розподілу обов`язків.

Стосовно показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 суд зазначив, що покази свідків не узгоджуються з дослідженими доказами, а тому не можуть бути прийняті судом. Однак судом не вказано, чому саме не узгоджуються та з чим саме вони не узгоджуються.

При цьому суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_19 , незважаючи на те, що вона зацікавлена особа, а саме ОСОБА_19 є цивільною дружиною обвинуваченого. Щодо показань свідка ОСОБА_19 , то свідчення останньої різняться, так як на досудовому розслідуванні вона повідомляла, що запитала свого співмешканця ОСОБА_20 , де взялися у її будинку металеві предмети, схожі на гранати, на що останній відповів, що він їх знайшов, а де і коли не сказав, що підтверджується протоколом допиту ОСОБА_19 від 27.01.2017. А в судовому засіданні ОСОБА_19 повідомила, що ніяких гранат вона не бачила і в них в будинку не було. ОСОБА_19 , надаючи покази суду, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність, завела суд в оману, щодо того що її чоловік володів та не зберігав гранати в її будинку. Судом також не надано оцінку її показам.

Суд не надав належну оцінку показам матері обвинуваченого ОСОБА_21 , адже остання в судовому засіданні зазначила, що у неї відносини з сином нормальні, як у матері з сином, проте як він веде себе у відношенні сторонніх осіб - їй невідомо. Також вона зазначила дослівно: « Він любить подратися та потягати за барки». Вона повідомила, що коли їй звонила її невістка ОСОБА_19 остання їй сказала, що ОСОБА_8 забрала поліція, бо він вбив людину. Також зазначила що з 13.01.2017 по 14.01.2017 поліція його шукала. Він нічого не пояснив, бо був п`яний.

Проте суд у вироку обмежився тим, що ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого, свідком події не була.

В свою чергу суд проігнорував вимоги стосовно того, якщо підсудний обвинувачувався у вчиненні кількох злочинів, які кваліфіковано різними статтями кримінального закону, а підстави виправдання різні, в мотивувальній частині виправдувального вироку необхідно обґрунтувати і викласти висновок про виправдання по кожному епізоду обвинувачення із зазначенням підстави виправдання, передбаченої законом, і мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Однак, судом при постановленні вироку зазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримано.

Також, судове провадження було здійснено за відсутності потерпілої, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання.

Так, із журналу судового засідання встановлено, що судові засідання 3.08.2017, 14.11.2017, 29.11.2017, 21.12.2017, 10.01.2018, 26.01.2018 проведено без участі потерпілої, яку належним чином не повідомлено про дату, час та місце судового засідання. Крім того, в порушення вимог ст. 342 КПК України судом належним чином не повідомлено учасників процесу про неявку в судові засідання потерпілої та не винесено на обговорення питання щодо можливості проведення судового розгляду без її участі. Разом з тим, у зазначені дати під час вказаних судових засідань судом проводилися процесуальні дії з прийняттям процесуальних рішень (досліджувалися докази та допитувалися свідки по справі).

Заслухавши суддю-доповідача, прокурорів, які підтримали доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілої, потерпіла також підтримала апеляційні скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілої підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ч. 3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, та висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в суді першої інстанції судові засідання від 03 серпня 2017 року, 10 серпня 2017 року, 14 листопада 2017 року, 29 листопада 2017 року, 29 грудня 2017 року, 10 січня 2018 року та 26 січня 2018 року здійснювалися без повідомлення належним чином потерпілої ОСОБА_10 про дату, час і місце судових засідань, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо належного повідомлення потерпілої ( а. к. п. 94, 107, 138, 172, 177, 181, 189 т. 3), чим було порушено право потерпілої реалізувати свої права.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що було порушено вимоги кримінального процесуального закону, допустивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у тому числі права потерпілої бути завчасно проінформованою про час і місце судового розгляду та брати участь у судовому провадженні, які перешкодили суду першої інстанції повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Допущені порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_21 , що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.
Колегія суддів не вдається до обговорення обґрунтованості апеляційних скарг прокурора та потерпілої, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України такі вимоги не можуть бути вирішеними судом апеляційної інстанції наперед, а тому доводи зазначених апеляційних скарг слід перевірити при новому судовому розгляд.
Під час нового розгляду суду слід врахувати викладене, належним чином дослідити усі обставини кримінального провадження, перевірити доводи апеляційних скарг прокурора, потерпілої, та прийняти законне й обгрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_10 , прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року - задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4