Справа № 548/2586/18
Провадження №1-кп/548/51/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілогоДержавного підприємства «Дослідне господарство імені 9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000563 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Люботин Харківського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, неодруженого, не працюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні немає, інвалідності не має, в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України з угодою про визнання винуватості від 27.12.2018 року,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 у с.Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області скоїв кримінальне правопорушення при слідуючих обставинах.

Так, ОСОБА_4 20.12.2018 року близько 03:00 год., маючи умисел на таємне викрадення зерна пшениці, прийшов до охоронюваної території току відділку №1 Державного підприємства «Дослідне господарство імені 9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» в с.Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області, де перелізши через бетонну огорожу із тильної сторони території, незаконно проник на територію току. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно з корисливих спонукань шляхом вільного доступу із зерноочисної ями викрав 80 кг зерна пшениці вартістю 420 грн. (вартість одного кілограма згідно довідки становить 5 грн. 25 коп.), набравши його в заздалегідь приготовані 2 мішки, які приніс разом із собою. В подальшому мішки із викраденим зерном пшениці ОСОБА_7 перекинув через огорожу та помістивши їх на санки, відвіз до домогосподарства за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де залишив зберігати для власного використання, таким чином розпорядившись викраденим ним майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав Державному підприємству «Дослідне господарство імені 9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» матеріальної шкоди на суму 420 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше сховище ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 за письмовою згодою представника потерпілого Державного підприємства «Дослідне господарство імені 9 Січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» ОСОБА_6 27.12.2018 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 , беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, а також зобов`язався: 1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого повідомлення про підозру за ст. 185 ч.3 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст.185 ч.3 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених для особи, що звільняється від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого.
Прокурором в судовому засіданні залучена заява представника потерпілогоДержавного підприємства «Дослідне господарство імені 9 Січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» - ОСОБА_6 про наданняним згоди прокурору на укладення угоди із обвинуваченим про визнання винуватості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Прокурор вказав, що угода відповідає вимогам КК і КПК України, укладена сторонами добровільно, немає порушень щодо змісту угоди і порядку її укладення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненому діянні повністю, висловив згоду на застосування узгодженого виду і міри покарання, умов звільнення від його відбування.
Захисник вказав на можливість затвердження угоди, оскільки її укладено добровільно і за участі захисника, узгоджене покарання відповідає вимогам закону.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не слід обирати.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
Угоду від 27.12.2018 року про визнання винуватості укладену між прокурором Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даному кримінальному провадженню
80 кг зерна пшениці, що перебуває в кімнаті зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, передати у власність Державному підприємству «Дослідне господарство імені 9 Січня» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України»; взуття, що перебуває в кімнаті зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, передати у власність ОСОБА_4 .
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1