Справа № 216/6760/18
Провадження № 1-кс/216/5637/18
У Х В А Л А
про арешт майна

06.12.2018 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

без участі сторін та без застосування технічного запису,

розглянувши клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 у досудовому розслідуванню, весеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002223 від 02.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.12.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна.

Дане клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 02.12.2018 року, приблизно о 20:15 годині, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись поблизу будинку №10 по вул. Алмазна м. Кривого Рогу, де реалізуючи свій злочинний намір, і переслідуючи корисливу мету, застосовуючи насилля яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_5 що виразилось в тому, що ОСОБА_6 , однією рукою закрив рот потерпілої, а іншою обхопив тулуб потерпілої та почави її тягнули на асфальт, тим самим обмежив можливість потерпілої здійснювати будь-який опір та можливість покликати на допомогу. Надалі ОСОБА_4 примусово поклав на асфальт потерпілу ОСОБА_5 та з її плеча шляхом ривка відкрито викрав жіночий рюкзак вартістю 380 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 144 гривень. Після чого ОСОБА_4 заволодівши майном, почав тікати з місця скоєння злочину, про те не довів свій злочин до кінця, з причин які не залежали від його волі, оскільки почув крики потерпілої та викинув її рюкзак, чим намагався заподіяти потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 524 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України за ознаками закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середня, не працюючий, не одружений, утриманців не має, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 27.07.2016 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки.

04.12.2018 року у підозрюваного ОСОБА_4 був вилучений одяг (в`язана шапка, рукавички, спортивна кофта на блискавці з капюшоном, спортивна куртка), в якому він був одягнений в момент вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, який має значення речового доказу.

Відповідно до положень ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою збереження одягу, в якому підозрюваний ОСОБА_4 був одягнений під час скоєння вказаного кримінального правопорушення, керуючись вимогами ст.ст. 131-132, 170-171, 236 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в зв`язку з тим, що він зайнятий в інших слідчих діях, клопотання підтримав та просив його задовольнити. З метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчий просив розглядати без повідомлення зацікавлених осіб.

Власник майна, на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України у судове засідання не викликався.
Так як клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, беручи до уваги зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно яке використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб».

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України «Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів».

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України «У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

Згідно ст. 98 КПК України «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».

Слідчий суддя відмічає, що 04.12.2018 року у підозрюваного ОСОБА_4 був вилучений одяг, а саме: в`язана шапка, рукавички, спортивна кофта на блискавці з капюшоном, спортивна куртка, в якому він був одягнений в момент вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та якими останній користувався під час вчинення безпосередньо злочину, які мають значення речового доказу, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на вказані речі необхідно накладати арешт.

Обставини, викладені в клопотанні підтверджуються витягом з ЄРДР № 0002223 від 02.12.2018 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 03.12.2018 року та повідомленням про підозру від 03.12.2018 року.

Враховуючи наведене, для всебічного, повного, об`єктивного встановлення всіх обставин скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є достатньо обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В зв`язку з вищевикладеним та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 04.12.2018 року під час огляду у підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на в`язану шапку, рукавички, спортивну кофту на блискавці з капюшоном, спортивну куртку.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1