Провадження № 1-кс/645/88/19
Справа № 645/50/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 05.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області поліції лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , про накладення арешту на дві акумуляторні батареї марки «Istok» 6СТ-90А3, 700 А (EN), 90 Ач, 12В, які тимчасово вилучені під час огляду місця події 05.01.2019 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що 05.01.2019 року, приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_5 , 1983 року народження, знаходячись біля будинку № 9/11 по проїзду Комунальному в м. Харкові, намагався здійснити крдіжку акумуляторів марки Mersedes Benz 817D, номерний знак НОМЕР_1 .

Речі, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою: м. Харків, проїзд Комунальний, 9/11, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 05.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначав, що з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, недопущення втрати вищезазначеного майна, яке набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, проведення експертиз для вирішення питання про придатність вказаного майна та можливість використання його за призначенням, та з огляду на те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі неприйняття рішення про заборону розпоряджатися зазначеним майном, може призвести до його втрати, що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просив накласти арешт на вказане майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення згідно клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином шляхом направлення телефонограми, причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття в судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, вивчивши документи та матеріали, якими останній обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 05.01.2019 року, що долучений до матеріалів клопотання, за адресою: м. Харків, проїзд Комунальний, 9/11, проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено і вилучено акумуляторні батареї марки «Istok» 6СТ-90А3, 700 А (EN), 90 Ач, 12В.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, мається правова підстава, передбачена п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення оглядів місця події від 05.01.2019 року.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 172 КПК України слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має значення для досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 05.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на дві акумуляторні батареї марки «Istok» 6СТ-90А3, 700 А (EN), 90 Ач, 12В, які тимчасово вилучені під час огляду місця події 05.01.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п*яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1