Справа № 502/876/19
УХВАЛА

07 травня 2019 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся 06.05.2019 р. до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 05.05.2019 р. під час огляду місця події в ході досудового слідства у кримінальному провадженні.

На обґрунтування вказаного клопотання слідчий у ньому зазначив та прокурор, який погодив клопотання, в судовому засіданні пояснив, що 05.05.2019 р. близько 11:30 ОСОБА_6 керуючи по вулиці Чернишевського в бік вулиці Т.Г. Шевченка в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області автомобілем марки «Dodge Caliber» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , проігнорувавши вимоги дорожнього знаку «2.1 дати дорогу», не переконавшись в безпеці руху, виїхав на перехрестя вулиць Чернишевського, Т.Г. Шевченка/М.А. Музики, де допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. М.А. Музики з боку м. Кілія в напрямку с. Дмитрівка під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення транспортних засобів ОСОБА_8 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні в автомобілі «Toyota Camry» отримала закриту черепно-мозкову травму.

За даним фактом 06.05.2019 р. відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

05.05.2019 р. слідчим в ході проведення огляду місця події було вилучено автомобіль «Toyota Camry» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_8 ; посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На підставі викладеного та зважаючи на те, що відповідні речі вважаються тимчасово вилученим майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та використовувалось як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні просили слідчого суддю задовольнити клопотання та накласти арешт на відповідне майно, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на належне йому посвідчення водія, оскільки він має потребу у користуванні іншим транспортним засобом, в тому числі відвідувати дружину, яка внаслідок ДТП перебуває в лікарні.

Інший власник вилученого майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась. Її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора та власника майна, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч.ч. 1-2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що майно у вигляді транспортного засобу та реєстраційного документу на нього, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування та здійснення слідчим певних слідчих дій залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Щодо накладення арешту на посвідчення водія слідчий суддя виходить з того, що слідчим не надано доказів про те, що вказане посвідчення використовувалось як засіб вчинення кримінального правопорушення та у зв`язку з цим визнавалось речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Отже у вказаній частині клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 05.05.2019 р. під час проведення огляду місця події у кримінальному провадженні, внесеному 06.05.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, належне ОСОБА_4 майно:

-автомобіль «Toyota Camry» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_8 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1