Справа № 646/2101/18
№ провадження 1-кс/646/1532/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2019року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Харківської області щодо нерозгляду клопотання у кримінальному провадженні №0000183 від 05.02.2018 року,-
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в якій просив зобов`язати процесуального керівника, прокурора прокуратури Харківської області розглянути клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000183 від 05.02.2018 року.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.
Прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_4 подала заяву в якій просила проводити розгляд скарги без її участі та відмовити у її задоволенні.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим розглянути скаргу за відсутності особи, яка звернулась зі скаргою, та представника прокуратури Харківської області з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Перевіривши матеріали скарги, кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного.

Встановлено, що до ЄРДР внесено відомості за № 0000183 від 05.02.2018 рокуза ч. 2 ст. 366 КК України, за заявою ОСОБА_3 , від 21.11.2017 року щодо вчинення неправомірних дій з боку старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , та старшого оперуповноваженого ХУ ДВБ НП України ОСОБА_6 .

12.02.2019 ОСОБА_3 , звернувся до прокуратури Харківської області з клопотанням про проведення слідчих та процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000183 від 05.02.2018 року. Як зазначає заявник дане клопотання не було розглянуто.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокуратурою Харківської області здійснювалось досудове розслідування у кримінального провадження № 0000183 від 05.02.2018 року.
Відомостей щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 , від 12.02.2019 року матеріали кримінального провадження не містять.

Також встановлено, що старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , винесено постанову від 19.12.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000183 від 05.02.2018 року у зв`язку з відсутністю в діях старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , та старшого оперуповноваженого ХУ ДВБ НП України ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч.2 ст.397, ч.2 ст. 365 КК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Главою 26 КПК України передбачено оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Частина друга статті 214 КПК України визначає, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Враховуючи те, що процесуальний закон відповідно до положень ст. 303 КПК України не передбачає розгляд справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності,поданих після закінчення досудового розслідування, закриття кримінального провадження унеможливлює проведення будь-яких слідчих дій, тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 , необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 372 КПК України,-

у х в и л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Харківської області щодо нерозгляду клопотання у кримінальному провадженні №0000183 від 05.02.2018 року- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1