КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2019 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2019 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002842 від 02.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, повернуто прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області. В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу обвинуваченому відмовлено. Продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.03.2019 включно.
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, викладено некоректно. Мотиви дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та за ч. 4 ст. 296 КК України у формулюванні обвинувачення відсутні. Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2019, призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України; суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні фактично розглянув кримінальне провадження мотивуючи, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, викладено некоректно та відсутність мотивів вчинення злочину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2019, ухвалити нову, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернути прокурору, запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.

Порушує питання про призначення та проведення службової перевірки з метою встановлення фактів порушення принципу неупередженості та дотримання правил таємниці нарадчої кімнати колегією суддів Шевченківського районного суду міста Києва під час розгляду справи щодо ОСОБА_7 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що повноваження прокурора ОСОБА_9 належним чином не підтверджені; суд за власною ініціативою без клопотання сторін у відсутність належних підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України, продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою; порушено таємницю нарадчої кімнати, оскільки колегія суддів вийшла з залу судового засідання, в кабінеті головуючої судді провели обговорення, підготувати письмовий варіант резолютивної частини ухвали, після чого повернулись.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, які просили ухвалу суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту скасувати, призначити новий розгляд, в іншій частині ухвалу - залишити без змін; думку обвинуваченого та його захисника, які просили ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернути прокурору, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окрему оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Таким чином, системний аналіз зазначених норм КПК України дає підстави для висновку про те, що постановлена під час судового провадження ухвала суду про продовження строку тримання під вартою у апеляційному порядку оскарженню не підлягає, а тому ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2019 року підлягає перегляду лише в частині повернення обвинувального акту прокурору.
Так, викладені в ухвалі суду висновки про повернення прокурору обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в рамках кримінального провадження № 0002842 від 02.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, зокрема щодо невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що унеможливило призначення на підставі даного обвинувального акта судового розгляду, - не ґрунтуються на вимогах закону.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визначивши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, прокурор повідомляє сторони кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України.
Із аналізу наведених статей убачається, що після повернення у порядку ст. 314 КПК України обвинувального акту прокурору, він не вправі проводити будь-які слідчі (розшукові) дії, спрямовані на збирання доказів, а лише може усунути недоліки, допущені при складанні обвинувального акту.
Частиною 3 статті 314 КПК України передбачені питання, які вирішуються судом у підготовчому засідання, інші - вирішуються під час судового розгляду справи.
Розділ ІV КПК України судове провадження у першій інстанції, складається із глави 27 КПК України та глави 28 КПК України, які відповідно регламентують підготовче провадження та судовий розгляд.
Передбачене главою 27 КПК України підготовче провадження є першим важливим етапом судового провадження у суді першої інстанції, у якому суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, у тому числі визначити дату, час та місце судового розгляду, форму проведення судового засідання, складу суду тощо.
У підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завданням цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задоволено частково, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.03.2017 року щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження не було ретельно досліджено докази, що мають значення для з`ясування спрямованості умислу ОСОБА_7 при здійсненні пострілів, хоча це має істотне значення для вирішення питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого.
Частина 3 ст. 415 КПК України передбачає, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Однак, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні вдався до аналізу обвинувального акту та оцінки доказів, що суперечить вимогам ст. 314 КПК України, оскільки перевірка пред`явленого обвинувачення здійснюється під час судового розгляду шляхом безпосереднього дослідження у судовому засіданні зібраних доказів.
Зважаючи на наведене, рішення суду першої інстанції належить визнати таким, що постановлено з істотними порушеннями норм КПК України.
Таким чином, апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, ухвала підготовчого судового засідання в частині повернення обвинувального акту прокурору - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2019 в частині повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002842 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, прокурору, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/1203/2019
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1