Справа № 445/417/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 16 січня 2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок, Львівської області, жителя та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого, востаннє 26.10.2017 вироком Золочівського районного суду Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, звільненого відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2019 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_4 повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів та корисливою метою, шляхом витискання вікна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не стежить, проник у гаражне приміщення, що знаходиться на території господарства належного ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав п`ять деталей до автомобіля марки «Камаз», а саме: дві штуки «ПГУ» - деталі щеплення до автомобіля марки «Камаз», один клапан управління гальмами причепа з подвійним приводом, два тормозних крани зворотної дії до автомобіля марки «Камаз», які належать ОСОБА_6 , загальна вартість яких згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 9/36 від 26.02.2019 року становить 1817 грн. 87 коп., які знаходилися на підлозі у вказаному гаражному приміщенні. В подальшому ОСОБА_4 покинув дане приміщення через вікно з викраденими деталями, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1817 грн. 87 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у приміщення чи сховище.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та надав показання, що у гараж ОСОБА_7 він заліз відчинивши вікно. З гаражу взяв металеві запчастини до автомобіля, склав їх у сумку та відніс на базар, де здав у пункті прийому металобрухту. За вказані запчастини отримав грошові кошти у сумі 75 грн., які витратив на придбання продуктів харчування.
Окрім особистого визнання вини, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході судового слідства доказами, що були досліджені в судовому засіданні, зокрема:
даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.01.2018 року за № 0000027
даними заяви ОСОБА_6 від 16.01.2019, в якій він просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, яка в період часу з 18:00 год. 15.01.2019 до 10:30 год. 16.01.2019 шляхом витискання дерев`яного вікна проникла в гаражне приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та належить його матері, звідки викрала дві штуки ПГУ до щеплення автомобіля марки "Камаз", чим завдала йому матеріальної шкоди в розмірі 2000 грн.;
даними протоколу огляду місця події від 16.01.2019 з таблицями-ілюстраціями до нього, в ході якого оглянуто гаражне приміщення за адресою АДРЕСА_2 , з якого було викрадено деталі до автомобіля;
даними протоколу добровільної видачі від 17.01.2019, згідно якого ОСОБА_8 добровільно видала п`ять металевих об`єктів візуально схожих на запчастини до транспортних засобів та сумку синьо-червоного кольору;
даними протоколу огляду предметів від 18.01.2019, відповідно до якого оглянуто сумку темно-синього кольору, запчастини до автомобіля, а саме: дві штуки «ПГУ» - деталі щеплення до автомобіля марки «Камаз», один клапан управління гальмами причепа з подвійним приводом, два тормозних крани зворотної дії до автомобіля марки «Камаз»;
даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 18.01.2019, відповідно до якої дорожню сумку темно-синього та червоного кольорів, у якій знаходяться запчастини до автомобіля марки "Камаз", а саме: дві штуки «ПГУ» - деталі щеплення до автомобіля марки «Камаз», один клапан управління гальмами причепа з подвійним приводом, два тормозних крани зворотної дії до автомобіля марки «Камаз» визнано речовими доказами;
даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 28.02.2019, згідно якого ОСОБА_8 впізнала за фотографією ОСОБА_4 як особу на ім`я ОСОБА_9 , який приходив здавати метал;
висновком експерта від 27.02.2019 №9/63, згідно якого ринкова вартість двох уживаних пневматично-гідравлічних підсилювачів зчеплення становить 778,00 грн., двох уживаних гальмівних кранів зворотної дії - 511,36 грн, уживаного клапана управління гальмами - 528,51 грн.;
висновком судово-психіатричного екперта №93 від 06.03.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, виявляє легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_4 також хронічним психічним захворюванням не страждав, а тому міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не в повній мірі, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого.
Суд вважає, що зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є належними та допустимими.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникнення в інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку з приводу наркологічного захворювання не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку з приводу психіатричного захворювання, будучи неодноразово засудженим за вчинення тяжких корисливих злочинів на шлях виправлення не став, шкоду потерпілому не відшкодував.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції передбаченої ч.3 ст.185 КК України. Саме такий вид та розмір покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів у відповідності до вимог ст.50 КК України.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
З приводу позиції прокурора про необхідність складання покарань за цим вироком та вироком Золочівського районного суду Львівської області від 26.10.2017, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, суд не вбачає підстав для такого складання, оскільки даний злочин вчинений 16.01.2019, тобто поза межами іспитового строку, який закінчився 26.10.2018.
Крім того, оскільки в провадженні Золочівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 (справа №445/1774/18) за злочин вчинений під час іспитового строку, а тому питання про складання покарань слід вирішувати при ухваленні вироку у вказаному кримінальному провадженні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати понесені державою на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-376 КПК України, ч.3 ст.185 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , після вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 2860 грн.
Речові докази: дорожню сумку темно-синього та червоного кольорів, запчастини до автомобіля марки "Камаз", а саме: дві штуки «ПГУ» - деталі щеплення до автомобіля марки «Камаз», один клапан управління гальмами причепа з подвійним приводом, два тормозних крани зворотної дії до автомобіля марки «Камаз», які знаходяться на зберіганні у Золочівському ВП ГУ НП у Львівській області - повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1