Справа № 202/126/18
Провадження № 1-кс/202/8277/2018
УХВАЛА
Іменем України

28 листопада 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12.11.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00000349,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12.11.2018 рокупро відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00000349.

Обґрунтовуючи подану скаргу, заявник вказує, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 00000349, відомості про котре внесено до ЄРДР 15.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

07.11.2018 року адвокатом ОСОБА_3 в її, заявника інтересах, на адресу слідчого Індустріального ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області було подано клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000349.

13.11.2018 року в канцелярії Індустріального ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області була отримана постанова слідчого ОСОБА_5 від 12.11.2018 року про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до змісту постанови у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0001019 було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не надала документів щодо права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Такі мотиви слідчого заявник вважає незаконними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Під час досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000349 встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2016 року за позовом ОСОБА_6 до Індустріальної районної ради у м. Дніпропетровську про визнання договору дійсним, встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом було визнано дійсним договір довічного утримання (догляду) від 13.09.2015 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; визнано за ОСОБА_6 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , разом з господарськими будівлями та спорудами, що складаються з: літ. А-1 житловий будинок загальною площею 46,1 кв.м.. житлова -24,5 кв.м.; літ. Б, В, Г, Д, Е сараї, літ. Ж убиральня. №1-66, І споруди, що розташовані на земельній ділянці площею 400 кв.м., як за спадкоємцем четвертої черги за законом; зобов`язано зареєструвати за ОСОБА_6 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Пізніше, в 2016 році, на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2016 року у справі № 202/2994/16-ц було зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 , який згодом за договором купівлі-продажу продав його ОСОБА_8 . В якості доказів обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 до позовної заяви долучено: копію договору довічного утримання від 13.09.2015 року, копії квитанцій про сплату комунальних платежів через сервіс електронних платежів Приват24, копію договору про виконання робіт, тощо.

Далі в судових засіданнях по цивільній справі № 202/2994/16-ц ОСОБА_6 особисто пояснював, що з позовом до Індустріального районного суду не звертався, позовну заяву не підписував, померлу ОСОБА_7 не знав і з нею не проживав, договори не укладав, платежі не здійснював. Такі ж свідчення надавав ОСОБА_6 і на досудовому слідстві, будучи допитаним в якості свідка в січні 2018 року.

Отже, порушення прав ОСОБА_4 на вказане домоволодіння полягає в тому, що в рамках цивільної справи № 202/2923/18 підтверджений її правовий інтерес, який являє собою зацікавленість у набутті права власності на будинок, що належав матері її покійного чоловіка. Через несправедливе рішення суду, прийняте на підставі підроблених документів, здобутих шахрайським шляхом, ОСОБА_4 зазнала моральної шкоди у виді триваючих нервових переживань, страждань, оскільки усвідомила, що невстановлені особи, об`єднані злочинним умислом на заволодіння власністю померлої завдяки підробленим документам та рішенням суду, оформили набуття спадщини у власність ОСОБА_6 , а згодом за договором купівлі-продажу на ОСОБА_8 . В заяві про визнання потерпілою ОСОБА_4 зазначила, що неправомірні дії з боку невідомої особи, яка шахрайським шляхом заволоділа майном, а саме домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , зачіпають її права на вказане майно, оскільки вона має очікуване сподівання на оформлення спадкових справ на вказане домоволодіння.

Ухвалою Верховного Суду від 22.03.2018 року за №202/2994/16 ц, було зупинено виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2017 року про усунення перешкод у користуванні майном, а саме домоволодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , отже, посилання слідчого на вказане рішення суду не має законних підстав.

Вищенаведені обставини були зазначені у клопотанні про визнання ОСОБА_4 потерпілою, але слідчий зазначене не врахувала. Постанову слідчого вона, заявник, вважає не мотивованою, а відмова у визнанні потерпілим в даному випадку є незаконною, оскільки для встановлення фактів за доказів того, що шкода заявнику дійсно завдана необхідно провести досудове розслідування, передати матеріали кримінального провадження до суду і лише суд є тим уповноваженим державою органом, який може встановити наявність чи відсутність шкоди, завданої злочином. В той же час, вона без статусу потерпілого не може надавати будь-які докази, у зв`язку з тим, що свідок не є стороною по справі, як того вимагають положення кримінального процесуального законодавства.

У зв`язку з викладеним, заявник просила скасувати постанову старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 07.11.2018 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 00000349 від 15.02.2017 року та зобов`язати старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання про залучення її в якості потерпілої особи у кримінальному провадженні № 00000349 від 15.02.2017 року.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 00000349 від 15.02.2017 року, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 00000349, відомості про котре внесено до ЄРДР 15.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за зверненням ОСОБА_4 щодо неправомірних дій з боку невідомої особи, яка шахрайським шляхом, шляхом підроблення документів, заволоділа майном на користь третіх осіб, а саме домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , треті особи: Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, було відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном було задоволено. Усунено ОСОБА_8 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 400 кв.м., які вчиняються ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640.00 грн.

Відповідно до постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2018 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 22.03.2018 року про відкриття касаційного провадження зупинено виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2017 року до закінчення касаційного провадження.

Постановою старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23.02.2018 року було залучено в якості потерпілого ОСОБА_8 .

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 02.03.2018 року статус ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00000349 від 15.02.2017 року змінено з потерпілої на свідка.
Постановою старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 09.07.2018 року було залучено в якості потерпілої ОСОБА_11 .

07.11.2018 року адвокат ОСОБА_3 звернулась в інтересах ОСОБА_4 до старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 із клопотанням про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження № 00000349 від 15.02.2017 року в якості потерпілої.
Постановою старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 07.11.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 визнання ОСОБА_4 по потерпілою у кримінальному провадженні № 00000349 від 15.02.2017 року.

Рішення слідчого обґрунтовано тим, що матеріалами кримінального провадження № 00000349 від 15.02.2017 року встановлено, що ОСОБА_4 не є та ніколи не була власником чи законним користувачем домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у неї ніколи не виникало на законних підставах права власності на вказане нерухоме майно, оскільки рішеннями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та Апеляційного суду Дніпропетровської області не встановлений факт сумісного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, таким чином, ОСОБА_4 не являється особою, яка має право на спадкування за законом на вказане домоволодіння. Жодного доказу спричинення матеріальної чи моральної шкоди ОСОБА_4 не надано.
Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілою.

Відповідно ч. ч. 1, 2, 3, 5 до статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що на момент розгляду вказаної скарги рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2017 року, котре залишено без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.01.2018 року, не скасоване та на теперішній час касаційне провадження триває, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим було обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілої особи у кримінальному провадженні № 00000349 від 15.02.2017 року, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення діючого законодавства.

За встановлених обставин скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00000349 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 12.11.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00000349 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1