Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/358/18
провадження № 1-кп/632/19/19

22 березня 2019 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця х. Камишев Зимовниківського району Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, засудженого: 20 січня 1999 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 КК України (ред. 1960 р.) до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України засудженого умовно з іспитовим строком два роки; 19 листопада 2003 року цим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік; 08 лютого 2005 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років і одного місяця позбавлення волі; 21 травня 2007 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 14 серпня 2012 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки; 26 квітня 2013 року цим же судом за ч.2, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до чотирьох років і шести місяців позбавлення волі; 22 листопада 2017 року цим же судом за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, обвинуваченогоу вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Ввечері 25 жовтня 2017 року ОСОБА_4 знаходився у квартирі АДРЕСА_3 , де вживав алкогольні напої зі своїми знайомими, у тому числі із ОСОБА_5 .

Під час знаходження в зазначеному житлі ОСОБА_4 побачив мобільний телефон марки «Nokia 105», який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю у вказаній квартирі інших осіб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia 105», вартістю 268 гривень, після чого,залишивши зазначене житло, з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану вище суму.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України крадіжці, вчиненій повторно, визнав повністю.

Про обставини вчиненого дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку. При цьому обвинувачений пояснив, що вечором 25 жовтня 2017 року, він дійсно знаходився у зазначеній квартирі, де зі своїми знайомими, у тому числі з потерпілою, спільно вживав алкоголь. Маючи умисел на крадіжку майна останньої, скориставшись тим, що всі вийшли з квартири, діючи із корисливих мотивів, повторно таємно викрав мобільний телефон, який належав ОСОБА_5 . У подальшому з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_4 , суд встановив, що на момент вчинення злочину він трудовою діяльністю не займався, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, в цілому характеризується незадовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , поряд з наведеними даними про особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_4 вчинивзлочин середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, сукупність всіх обставин, що характеризують злочинне діяння, наслідки, які настали.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує і те, що обвинувачений 22 листопада 2017 року був засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначене покарання у виді двох років позбавлення волі.

У даному провадженні злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, був вчинений обвинуваченим до постановлення зазначеного вироку.

Тому суд, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, доходить висновку про визначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 494 гривні 35 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 18 січня 2019 року, тобто з дня його фактичного затримання.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Nokia 105», відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 494 гривні 35 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1