КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представників власника майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах ТОВ "ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС", на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 січня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке було вилучено 04.01.2019 в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 70, а саме на автомобіль марки «RENAULT MASTER», білого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, з номером кузову НОМЕР_2 , що зареєстрований за ТОВ «ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС», з позбавленням права користуватись будь-якій фізичній або юридичній особі та вчиняти дії по відчуженню вказаного автомобіля і перереєстрації права власності на нього.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність накладення арешту на вказане майно з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представники власника майна адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах ТОВ "ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС", подали апеляційну скаргу в якій просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 січня 2019 року, скасувати цю ухвалу та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказують, що вилучений автомобіль «RENAULTMASTER», держаний номерний знак НОМЕР_1 , жодного відношення до даного кримінального провадження не має, як і власник даного автомобіля ТОВ "ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС".
Зазначають, що жодних підстав, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно з матеріалів кримінального провадження не вбачається.
Звертають увагу на те, що службові особи ТОВ "ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС" не є обвинуваченими або особами які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Посилаються також на порушення стороною обвинувачення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки прокурором порушено строки звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
Одночасно апелянтами заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерськогорайонного суду міста Києва від 15.01.2019 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянти вказують на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику власника майна та/або його представника і лише 01.02.2019 року власником майна отримано копію ухвали.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 15.01.2019 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0002727 від 05.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
14.01.2019 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 04.01.2019 в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 70, а саме на автомобіль марки «RENAULT MASTER», білого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, з номером кузову НОМЕР_2 , що зареєстрований за ТОВ «ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС» з позбавленням права користуватись будь-якій фізичній або юридичній особі, та вчиняти дії по відчуженню вказаного автомобіля і перереєстрації права власності на нього, з метою збереження речових доказів та забезпечення повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

15.01.2019 року ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду м. Києва клопотання прокурора було задоволено.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, враховано достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, наявність даних про належність майна, доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути прихованечи відчужене.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 117, 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представникам власника майна адвокатам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах ТОВ "ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС", строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 січня 2019 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15 січня 2019, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке було вилучено 04.01.2019 в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 70, а саме на автомобіль марки «RENAULT MASTER», білого кольору, держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, з номером кузову НОМЕР_2 , що зареєстрований за ТОВ «ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС» з позбавленням права користуватись будь-якій фізичній або юридичній особі, та вчиняти дії по відчуженню вказаного автомобіля і перереєстрації права власності на нього, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представників власника майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах ТОВ "ЖУЛЯНИ ТОРГ СЕРВІС", - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1320/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1