Справа № 340/32/19
Провадження № 11-кп/4808/138/19
Категорія ч.2 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 , на ухвалу Верховинського районного суду від 25 лютого 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаною ухвалою задовольнено частково клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 та повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 07.11.2018 року за №0000208, про обвинувачення ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК.

В решті мотивів в задоволенні клопотання захисника відмовлено, за їх безпідставністю.

Своє рішення суд мотивував тим, що невідповідність обвинувального акту полягає у тому, що ОСОБА_8 обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто в умисних діяннях, спрямованих на вчинення хуліганства, однак стороною обвинувачення ньому не розкрито об`єктивну сторону хуліганства, а саме не зазначено, які дії вчинено ОСОБА_8 , спосіб їх вчинення, а лише вказано про наслідки хуліганських дій у формі умисного пошкодження чужого майна.

Окрім цього, реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані про вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень уже після складення обвинувального акту, і на даний час не має можливості перевірити, чи такі рішення і дії вчинялися з порушенням вимог КПК, уже після завершення досудового розслідування, чи в реєстрі допущено технічну помилку у формі описки, тому при наявності інших недоліків обвинувального акту, які не можуть бути усунуті на стадії судового розгляду, а тому суд прийшов до переконання, що обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Наведені інші обґрунтування захисника щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК суд до уваги не взяв, оскільки відсутність зазначеного статусу у ОСОБА_8 , не зазначення повного переліку учасників кримінального провадження не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 цього Кодексу. У своїй АС прокурор ОСОБА_7 вважає ухвалу Верховинського районного суду від 25.02.2019 року незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала доводи поданої АС, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 , які заперечили проти поданої прокурором АС, просять оскаржувану ухвалу залишити без змін; перевіривши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Згідно з визначення, вказаним в п.13 ч.1 ст.3 КПК обвинувачення є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Вказана норма містить вичерпні вимоги щодо обвинувального акта. В той же час, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

У відповідності до положень п.1,3 ч.4 ст.291 КПК, до обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відповідати вимогам визначеним ч.2 ст.109 КПК, зокрема повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Як правильно зазначено в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення в повній мірі цих вимог не дотримано. Зокрема, колегія суддів погоджується з тим, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, на переконання суду не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Така невідповідність полягає у тому, що ОСОБА_8 обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, тобто в умисних діяннях спрямованих на вчинення хуліганства, однак стороною обвинувачення в обвинувальному акті не розкрито об`єктивну сторону хуліганства, а саме не зазначено, які дії вчинено ОСОБА_8 , спосіб їх вчинення, а лише вказано про наслідки хуліганських дій у формі умисного пошкодження чужого майна. Крім цього, з обвинувального акту та долученої до нього розписки обвинуваченого вбачається, що такий складений, вручений обвинуваченому, його захиснику та законному представнику 24.01.2019 року. Згідно супровідного листа прокуратури, такий обвинувальний акт направлений до суду 24.01.2019 року. В той же час, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 25.01.2019 року органом досудового розслідування вчинялася процесуальна дія - складення протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілому, а також приймалося процесуальне рішення прокурором - постанова про доручення слідчому повідомити потерпілого і підозрюваного у кримінальному провадженні про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів. У відповідності до положень ч.4 ст.110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані про вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень уже після складення обвинувального акту, і на даний час не має можливості перевірити, чи такі рішення і дії вчинялися з порушенням вимог КПК, уже після завершення досудового розслідування, чи в реєстрі допущено технічну помилку у формі описки, тому при наявності інших недоліків обвинувального акту, які не можуть бути усунуті на стадії судового розгляду. Висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, доводи АС прокурора не спростовують неправильність прийнятого місцевим судом рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, тому колегія суддів вважає рішення суду законним і обґрунтованим. Апеляційних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає. За таких обставин, АС прокурора до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Верховинського районного суду від 25 лютого 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 - без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5