ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/519/19 Справа № 191/3759/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якоювідмовлено у задоволені клопотання останнього про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не врахований той факт, що за весь період відбування покарання він працює у відділенні установи днювальним, не мав жодного стягнення, має два заохочення.

Також судом не враховано думку представника адміністрації установи, який не заперечував проти задоволення його клопотання.

Вважає, що він своєю зразковою поведінкою довів своє виправлення.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 рокувідмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання має лише 2 заохочення, які отримані в лютому та липні 2018 року, останнє лише за два місяці до подання заяви про застосування до засудженого ст. 81 КК України, працевлаштований, але ставлення до праці задовільне, відбуває покарання за злочин середньої тяжкості, неодноразово судимий, на підставі чого суд дійшов висновку, що застосування до ОСОБА_7 на цей час умовно-дострокового звільнення буде передчасним.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення як передчасного.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, судом враховано, що за весь період відбування покарання ОСОБА_7 , останній має два заохочення, стягнень не має, працевлаштований, але ставлення до праці задовільне, характеризується посередньо.
Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики на засудженого ОСОБА_7 , останній за час його перебування у слідчому ізоляторі м. Дніпра характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався з незалежних від нього причин. Під час перебування в Синельниківській виправній колонії № 94 засуджений був працевлаштований в цех № 2 різноробочим, ставлення до праці задовільне, змінні норми виконував під контролем адміністрації, на теперішній час працевлаштований днювальним відділення, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу Повернення.
15.02.2018 року та 31.07.2018 року ОСОБА_7 оголошено подяки за сумлінне ставлення до праці, зразкову поведінку.
Між тим, наявність у ОСОБА_7 лише двох заохочень протягом останнього року відбування покарання, не свідчить про те, що засудженийсвоєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, оскільки вказує на сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про те, що застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення на цей час є передчасним, з чим погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги засудженого щодо його зразкової поведінки у місцях позбавлення волі та сумлінного ставлення до праці, підтверджується наданими матеріалами, але виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Посилання засудженого на те, що представник адміністрації установи не заперечував проти задоволення його клопотання, не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки комісією установи 13.07.2018 року відмовлено у застосуванні щодо ОСОБА_7 ст. 81 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо його умовно-дострокового звільнення, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 рокущодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4