Справа №401/1619/18
Провадження №1-кп/401/53/19
УХВАЛА

10 квітня 2019 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000945 від 27 травня 2018 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , за ознаками злочину, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку ст.331 КПК України, звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, з тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт, який визначити за адресою місця проживання його матері ОСОБА_6 , в квартирі АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в нічний період доби. Обґрунтовує клопотання тим, що обвинувачений страждає на ВІЛ-інфекцію ІV клінічна стадія, реґіонарна лімфаденопатія висока імуносупресія, хронічний гепатит С. Обвинувачений потребує невідкладного лікування в умовах, не пов`язаних з обмеженням свободи. Враховуючи незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, відсутність повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, продовження дії виняткового запобіжного заходу є недоцільним.
Обвинувачений підтримав заявлене захисником клопотання, просить задовольнити його та пояснив, що з 18 березня 2019 року відмовився від подальшого лікування, оскільки від ліків, які надаються йому медичною частиною слідчого ізолятору дуже погано, позитивного результату немає. На сьогоднішній день відчуває часті приливи крові, запаморочення, тошноту.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти зміни запобіжного заходу, оскільки раніше до обвинуваченого застосовувався домашній арешт, який через неналежну поведінку обвинуваченого, ряд порушень було замінено. Крім того, обвинувачений може мати вплив на потерпілу та свідка ОСОБА_6 .
В судовому засіданні було з`ясовано думку власника квартири ОСОБА_6 , матері обвинуваченого, яка виявила згоду щодо застосування в належному їй житлі відносно її сина запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Встановлено, що злочин, який ставиться у провину обвинуваченому, є злочином середньої тяжкості, скоєний в період іспитового строку за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2017 року, тобто на шлях виправлення ОСОБА_4 не став, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку та суспільну небезпечність.
До обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового слідства та дія вказаного запобіжного заходу продовжувалася судом під час судового розгляду. Проте, 19 жовтня 2018 року, за клопотанням прокурора, через неналежне виконання покладених на нього обов`язків, притягнення останнього до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, судом змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою.
26 листопада 2018 року в Кропивницькій медичній частині №14 філії ДУ Центр охорони здоров`я ДКВСУ в Кіровоградській області встановлено, що ОСОБА_4 хворіє на ВІЛ інфекцію ІV клінічної стадії, хронічний гепатит С, призначено АРВ терапію, стан здоров`я відноситься до середнього ступеню тяжкості. (а.с.136)
Станом на 22 березня 2019 року ОСОБА_4 хворіє на ВІЛ-інфекцію ІV клінічна стадія, реґіонарна лімфаденопатія висока імуносупресія, хронічний гепатит С. З 18 березня 2019 року ОСОБА_4 відмовився від подальшого лікування, через погане самопочуття. (а.с.227)
При застосуванні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, суду сторонами провадження не надавалися відомості щодо стану здоров`я ОСОБА_4 , відповідно до п.3 ч.1 ст.178 КПК України.
Наявне у обвинуваченого захворювання потребує обстеження та належного лікування, яке неможливо забезпечити в умовах слідчого ізолятора, що свідчить про порушення державою ст.3 Конституції України, ст.ст.283, 284 ЦК України, ст.ст.5, 6, 7, 8 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та ст.8 КВК України.
Кримінальне правопорушення, яке ставиться у провину обвинуваченому, передбачене ч.2 ст.185 КК України, є злочином середньої тяжкості, за яке кримінальним законом передбачене покарання у вигляді арешту від 3 до 6 місяців або обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Сторона обвинувачення, зазначає, що вказані ризики існують та складаються з того, що обвинувачений може вчинити нові злочини, продовжити злочинну діяльність, а також те, що обвинувачений буде впливати на потерпілу та свідків перебуваючи на свободі.
Будь-яких доказів щодо існування на даний час ризиків, зазначених прокурором, суду не надано. Сама по собі тяжкість вчиненого злочину не може бути підставою для застосування такого суворого запобіжного заходу, як тримання обвинуваченого під вартою, і є лише обставиною, яку враховують при застосуванні запобіжного заходу, метою якого є запобігання ризикам, встановлених ст.177 КПК України та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому прокурором не заявлено.
Сторона захисту звернулася до суду за клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш м`який, з урахуванням стану здоров`я обвинуваченого.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України передбачено, що за клопотанням сторони кримінального провадження, суд, відповідно до розділу 18 КПК України, має право змінити або скасувати запобіжній захід щодо обвинуваченого.
Суд, розв`язуючи клопотання сторони захисту, враховує обставини, що передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст.178 КПК України, та приходить до висновку про можливість задоволення клопотання сторони захисту та змінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання його під вартою на домашній арешт.
Такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, на переконання суду є досить м`яким для обвинуваченого, та не підлягає застосуванню.
Керуючись: ст. ст. 2, 7, 9, 22, 26, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 392 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою на домашній арешт, негайно, в залі суду.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонити обвинуваченому залишати свого місця проживання квартиру АДРЕСА_1 , з 14:00 години до 09:00 години наступного дня.
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу з 10 квітня 2019 року по 10 червня 2019 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали для виконання направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1
10.04.19