У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 17 грудня 2018 року Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , старшого слідчого з ОВС 1- го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_4 , власників майна - директора ТзОВ «Дідухойл» ОСОБА_5 та директора ПП «Транспортна Компанія» ОСОБА_6 , представників володільців майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене у ході проведення огляду 06.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- паливний модуль в якому знаходиться 5811 л. дизельного палива;

- шланг чорного кольору;

- колонку червоного кольору для подачі дизельного пального;

- акт прийому-передачі майна від 27.04.2018 року на 1 арк.;

- сертифікат відповідності серії ВГ №671647 на 1 арк.;

- видаткову накладну №КП000000007 від 06.12.2018 року на 1 арк.;

- ТТН №КП00000007 від 06.12.2018 року на 1 арк.;

- паливний модуль в якому знаходиться приблизно 6 000 л. дизельного палива;

- шланг чорного кольору;

- колонку для подачі дизельного палива;

- видаткову накладну №Р950 від 03.12.2018 року на 1 арк.;

- ТТН №Р950 від 03.12.2018 року на 1 арк.;

- договір №1008 від 30.11.2018 року на 7 арк.;

- паспорт качества № НОМЕР_1 на 1 арк.;

- видаткову накладну №44 від 29.07.2011 року на 1 арк.;

- платіжне доручення №2104 від 03.12.2018 року на 1 арк.

Клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 31.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України в ході якого встановлено, що невстановленими особами за адресою: АДРЕСА_1 організовано незаконну реалізацію дизельного палива.

Враховуючи те, що вище вказані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і відповідає критеріям ч.2 ст. 167 КПК України, тому прокурор звернувся із даним клопотанням.

В судовому засідання прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, власники майна та їх представники заперечили щодо задоволення клопотання у зв`язку із його безпідставністю.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку учасників судового процесу, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає до задоволення.

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.31, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, воно не містить жодних доказів, які б підтверджують необхідність накладення арешту на вище вказане майно, як того вимагає ст.171 КПК України, також не вбачається доказів того, що незастосування арешту призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, тобто клопотанням не доведено розумності та співмірності обмеження права користування.

Враховуючи також те, що прокурором не надано доказів того, що незастосування заборон на використання та розпорядження таким майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, також не надано доказів того, що накладення арешту не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, крім того станом на час розгляду, так як і на момент подання клопотання до слідчого судді, встановленому що в рамках кримінального провадження №0000052, нікому не повідомлено про підозру втому числі влааснипку майна, тобто власник майна не входить до суб`єкту визначеного ст.170 КПК України, також органом досудового розслідування не доведено що за адресою: АДРЕСА_1 відбувався продаж дизельного пального за готівку, тому в задоволенні клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1