Справа №521/3613/19
Провадження №1-кп/521/876/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004510 від 30.12.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.10.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси, за ч.2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі з урахуванням ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуванняпокарання з іспитовим строком на 2 роки, 25.06.2013 року переглянуто вирок Малиновського районного суду м. Одеси, іспитовий строк зміненно та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений від відбування покарання 13.10.2014 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2018 року в період часу з 07 год. 30 хв. до 14 год. 30 хв. більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , прибув до своєї знайомої з якою підтримує дружні стосунки, а саме до ОСОБА_5 яка мешкала у будинку АДРЕСА_2 .
Після чого, переслідуючи корисливий мотив незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, діючи умисно, упевнившись, що його злочині дії залишаться непомітними для інших осіб, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері будинку, проник всередину, та визначив об`єктом злочинного посягання наступне майно яке належить ОСОБА_5 , а саме телевізор марки «Orion» моделі «LCD 2642».
Заволодівши вище вказаним майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитись майном на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 2 100 гривень.
Досудовим слідством дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 , кваліфіковано правильно.

26 лютого 2019 р. між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо узгодження покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуваним терміном строком на один рік, при цьому ОСОБА_3 , приносить у потерпілої щирі вибачення за завдану шкоду і доставлені клопоти своїми діями, вказаними в п. 2 угоди у момент її підписання, та в повному обсязі та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти затвердження угоди, вказав, що узгоджене покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні.

Захисник обвинуваченого та потерпіла просили затвердити угоду про примирення.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, дослідивши угоду про примирення, укладену між потерпілим та ОСОБА_3 , надходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду м. Одеси відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено, питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 371, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26.02.2019 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 26 березня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді домашній арешт, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Малиновський районний суд м. Одеси.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження після його оголошення.

Суддя