Справа № 149/28/19
Провадження №1-кп/149/44/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

26.02.2019 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику угодуу про примирення у кримінальному провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, не депутата,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України

В С Т А Н О В И В :

08.05.2018 року о 21.50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території свого домогосподарства АДРЕСА_1 , побачивши працівників поліції, що носять однострій поліцейських, пересувалися на автомобілі "Toyota Prius", д.н.з. НОМЕР_1 з символікою поліції та перебували у даному місці при виконанні своїх службових обов"язків, визначених Законом України "Про Національну поліцію" та на виконання Доручення Департаменту національної поліції України №2929/41/3/04.2018 від 15.03.2018 року у зв"язку із вчиненням його сином ОСОБА_7 ряду адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто ОСОБА_4 усвідомлював, що перед ним знаходяться працівники поліції. З метою надання можливості уникнення притягнення до адміністративної відповідальності власного сина, ОСОБА_4 спричинив конфліктну ситуацію із інспектором управління патрульної поліції ОСОБА_6 , який відповідно до Закону України "Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів" являється працівником правоохоронного органу. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, неодноразово в усній формі із застосуванням ненормативної лексики, підвищеним тоном та жестикуляцією рук, протягом кількох хвилин висловлював погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу- ОСОБА_6 , демонструючи у безпосередній близькості дерев"яну палицю, яку тримав у піднятих руках, тобто здійснив виявлений ззовні намір на спричинення тілесних ушкоджень, який у свою чергу ОСОБА_6 сприйняв реально, як такий що може здійснитись. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 умисно завдав один удар дерев"яною палицею в область голови та руки ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця на голові зліва та садна на лівій верхній кінцівці, які відповідно до висновку експерта №61 від 22.05.2018 року належать до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

28.12.2018 року між підозрюваним та потерпілим укладено угоду про примирення згідно із якою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Сторони погодилися на визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначення йому покарання у виді одного року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на один рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Обвинувачений, його захисник та потерпілий підтримали угоду, просили суд її затвердити. Прокурор проти затвердження угоди не заперечує.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України - укладення угоди про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Вимоги до змісту угоди про примирення зазначені в ст. 471 КПК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, який зазначив, що умови угоди відповідають нормам КПК України та не заперечує проти її затвердження; думку потерпілого, обвинуваченого та його захисника, а також враховуючи те, що потерпілий та обвинувачений вказують на добровільність укладення угоди та просять її затвердити, дослідивши зміст угоди про примирення, прийшов до наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правооххоронного органу легкого тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником слцжбових обов`язків. Вказаний злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам ст. 471 КПК України. Окрім цього, з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому ОСОБА_4 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.
Потерпілому ОСОБА_6 зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про примирення для нього є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що укладення даної угоди її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення, умови якої відповідають закону, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України та санкції ч. 2 ст. 345 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.
Розподіл процесуальних витрат здійснити у відповідності до ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28.12.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №00000225.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, на один рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10.05.2018 року.
Речові докази: DVD диск, квитанцію №3 про сплату штрафу в сумі 510 грн та квитанцію №55 про сплату штрафу в сумі 340 грн. залишити при матеріалах кримінального провадження №00000225; дерев`яну палицю, довжиною 2,5 м. та штикову лопту, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівского ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Головуюча ОСОБА_1