Житомирський апеляційний суд
Справа №287/341/18-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 19.05.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Олевського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2018 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балаховичі, Володимирецького району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням на визначений судом строк, відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього визначені судом певні обов`язки. Вважає, що суд призначив йому надмірно суворе покарання. Зазначає, що він щиро розкаявся, добровільно відшкодував заподіяну злочином матеріальну шкоду та продовжує надавати матеріальну допомогу сім`ї загиблого. Вказує, що він є батьком трьох малолітніх дітей та єдиним джерелом доходів сім`ї, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Посилається на те, що потерпіла ОСОБА_9 просить не ізолювати його від суспільства.

Вироком Олевського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2288 грн. витрат за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Питання про речові докази вирішено відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 19 травня 2018 року о 04 год. 40 хв. ОСОБА_6 , керуючи власним автомобілем, марки «Volkswagen», моделі «Jetta», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходився в технічно справному стані, перевозив пасажирів: ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , рухаючись по автодорозі сполученням Київ-Ковель, яка проходить в адміністративно-територіальних межах Олевського району Житомирської області, в напрямку м. Києва на 200 км. + 270 м. в порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.10. ПДР України, який зобов`язує водія транспортного засобу враховувати дорожні умови, тобто сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожню обстановку, тобто сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; п.12.1. ПДР України, який зобов`язує водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожні умови та дорожню обстановку, втративши керування керованим ним транспортним засобом, в результаті чого виїхав на праве узбіччя по напрямку руху автомобіля, де допустив зіткнення з металевим відбійником.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Jetta», державний номерний знак « НОМЕР_1 », ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна на лівій половині обличчя з переходом на середню третину шиї, на кінчику носа та верхній губі, на правій щоці; рани на правій боковій поверхні шиї в верхній третині по нижньому краю щелепи, в тім`яній ділянці голови; крововиливу в м`які тканини голови в тім`яній ділянці; переломи верхньої та нижньої щелепи; перелому кісток основи черепа; крововиливів під та над мозкові оболонки, які відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 152 від 21.06.2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_11 , на місці дорожньо-транспортної пригоди помер.
Порушення вимог п.п.1.10. та 12.1. Правил дорожнього руху України, водієм ОСОБА_6 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи обвинуваченого про призначення йому надмірно суворого покарання, колегія суддів не приймає до уваги.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання суд врахував, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану злочином матеріальну шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні троє малолітніх дітей, думку потерпілої про призначення обвинуваченому покарання без ізоляції його від суспільства, вчинив тяжкий злочин внаслідок якого загинула людина, а тому обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для пом`якшення призначеного покарання про, що зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_6 , колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Олевського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2018 року, щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: