КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс", на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти в сумі 27 618 678, 04 грн., розміщені на рахунку приватного виконавця ОСОБА_7 за №7497, відкритому в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», (МФО 322669), рахунки ПП «Дніпровський краєвид 07», відкриті в АТ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (МФО 300506) за № НОМЕР_1 та в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711) за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 на рахунки ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс», відкриті в ПуАТ «АКОРДБАНК» (МФО 380634) за № НОМЕР_4 (643) (980) (978) № НОМЕР_5 (980).
Згідно ухвали місцевого суду, з урахуванням встановлених обставин, наявності заявленого цивільного позову (ціна позову 54 857 784 грн. 24 коп.) в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник власника майна адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс", подав апеляційну скаргу зі змінами в порядку ст. 403 КПК України в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року у справі №757/63927/18-к в частині накладення арешту на грошові кошти ТОВ "ВКФ "Екомонтажсервіс" в сумі 27 618 678, 04 грн., розташовані на рахунках ТОВ "ВКФ "Екомонтажсервіс", відкриті в ПуАТ "АКОРДБАНК" (МФО 380634) за № НОМЕР_4 (643) (980) (978) № НОМЕР_5 (980).
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що судом не наведено обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно.
Зазначає, що ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс» не має жодного стосунку до стягнення з ПАТ "Промінвестбанку" арештованої суми коштів, крім того прокурору та слідчому судді було відомо, що спірні кошти знаходились на рахунку приватного виконавця ОСОБА_7 , а відтак відсутні були підстави для їх арешту.
Вважає, що при постановленні ухвали судом порушено вимоги ст. ст. 94, 131, 132, 173 КПК України, ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007419 від 22.07.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, в 2008 році Українським консорціумом «Екосорб» було випущено іменні, цільові (безпроцентні) облігації серії «Е» у бездокументарній формі, кількістю 27 100 штук, номінальною вартістю 4250,00 грн. за один цінний папір з періодом розміщення з 03.01.2008 по 28.12.2008 включно.
Згідно п. 14 Проспекту емісії облігацій передбачено порядок обігу облігацій, емітента УК «ЕКОСОРБ», а саме: облігації вільно обертаються на ринку протягом усього терміну їх обігу. Власниками облігацій можуть бути фізичні та юридичні особи, резиденти та нерезиденти України, без будь-яких обмежень.
Відповідно до п. 15 Проспекту емісії облігацій передбачено, що датою початку та закінчення погашення облігацій є період з 11.01.2011 по 10.07.2011 включно.
Згідно проспекту емісії облігації серії «Е» є цільовими, їх погашення повинно було відбуватися шляхом оформлення права власності на квартири з розрахунку: одна облігація дорівнює одному квадратному метру загальної площі квартири у жилому домі будівельний номер АДРЕСА_1 . Так власник, який купував у власність цільову облігацію, набував майнові права на недобудовану нерухомість та пред`явивши до погашення, в строк визначений проспектом емісії, повинен був отримати у власність нерухомість, відповідно до п. 13 Проспекту емісії облігації серії «Е» (згідно якого для захисту права власника облігації на нерухомість та можливості безперешкодного виконання емітентом зобов`язання щодо погашення облігацій, покупець та емітент укладають договір бронювання, який визначає конкретне приміщення, що буде передане власнику облігацій при погашені).
26.02.2009 року між ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Екомонтжсервіс» (продавець) та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (покупець) був укладений договір № Д/27.2/090226-10 купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити на умовах договору цінні папери - безпроцентні (цільові) іменні облігації серії «Е» у бездокументарній формі, емітентом яких є Український консорціум «Екосорб», номінальною вартістю одного цінного паперу 4 250 грн., загальна кількість цінних паперів - 26 667 шт.
Згідно п. 1.2 Договору № Д/27.2/090226-10, загальна вартість цінних паперів за договором становить 113 334 750,00 грн. без ПДВ.
26.02.2009 ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» перерахував на рахунок ТОВ «ВФК «Екомонтажсервіс» грошові кошти в розмірі 113 334 750,00 грн., а безпроцентні (цільові) іменні облігації серії «Е» в загальній кількості 26 667 шт. були зараховані на рахунок в цінних паперах Банку.
Так, відповідно до п. 2.6 Розділу 2 (Договору) «Продавець» гарантував, що на момент укладання Договору:
- він є законним власником цінних паперів, має право розпорядження цінними паперами та квартирами, цінні папери та квартири не знаходяться в заставі та під арештом, не обтяжені іншими правами третіх осіб або будь-якою іншою забороною;
- до нього не пред`явлені майнові позови, пов`язані із предметом цього Договору, обмеженням його прав володіння, користування чи розпорядження цінними паперами та /або квартирами.

В підтвердження виконання сторонами зобов`язань по Договору купівлі - продажу цінних паперів за №Д/27.2/090226-10 від 26.02.2009 року щодо поставки та оплати цінних паперів складено відповідний Акт.
Крім того, на виконання п.13 Проспекту емісії між Банком та УК «Екосорб» (Емітентом) укладено Договір за № 29 - 001 - ЧК /09-47/9-4 від 24.01.2008 року про бронювання квартир в житловому будинку (далі - Договір бронювання) за будівельною адресую: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.2 Договору бронювання, емітент зобов`язувався закріпити за власником облігацій нерухомість та передати їх власнику облігацій у власність в рахунок погашення загальної кількості облігацій, а власник облігацій зобов`язується оплатити вартість Загальної кількості Облігацій по Договору купівлі-продажу облігацій, а також пред`явити загальну кількість облігацій до погашення емітенту у порядку, строки та на умовах, що визначені Договору бронювання та інформацією про випуск.
Згідно п. 3 Договору бронювання, квартири передаються в строк, зазначений в Договорі, однак в будь-якому випадку після введення жилого будинку в експлуатацію з дотриманням порядку та умов погашення облігацій, передбачених інформацією про випуск та Договором купівлі-продажу облігацій. нерухомість передається у власність власнику облігацій виключно за умови пред`явлення до погашення загальної кількості облігацій. Сторони передбачили можливість неодночасної передачі нерухомості.
Відповідно до Договору бронювання, орієнтовний строк введення нерухомості в експлуатацію був визначений 3-й квартал 2010 року, однак, емітент залишав за собою право без додаткового повідомлення власника облігацій відкласти дату введення житлового будинку в експлуатацію строком до трьох місяців.
26.02.2009 р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (продавець) з однієї сторони, ТОВ «КУА «Екосорб Інвест» (покупець-1) та УК «Екосорб» (покупець-2) з другої сторони, був укладений договір № Д/27.2/090226-11 купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупців, а покупці зобов`язались прийняти та оплатити на умовах договору цінні папери - безпроцентні (цільові) іменні облігації серії «Е» у бездокументарній формі, емітентом яких є Український консорціум «Екосорб», номінальною вартістю одного цінного паперу 4 250 грн., а покупці зобов`язались придбати та оплатити облігації в порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно умов п.1.2 договору, максимальна кількість цінних паперів, що є об`єктом договору становить 26 667 шт.

Відповідно до п. 1.3 договору визначено, що обов`язок щодо оплати цінних паперів несе покупець або кожний з покупців відповідно до наданих ними повідомлень продавцю, якщо зміст таких повідомлень не суперечить одне одному та відповідає умовам договору. Поставка цінних паперів здійснюється продавцем покупцю відповідно до наданих останніми повідомлень, якщо зміст не суперечить одне одному та відповідає умовам договору.
Згідно п. 1.5 договору в редакції договору № 1 від 28.12.2009р. про внесення змін до договору № Д/27.2/090226-11 купівлі-продажу цінних паперів, вартість одного цінного паперу за договором становить 5 041,78 грн. без ПДВ.
Відповідно до п.1.6 договору, загальна вартість цінних паперів за договором розраховується на підставі вартості одного цінного паперу та кількості цінних паперів, що продаються.
Отже, загальна вартість цінних паперів за Договором № Д/27.2/090226-11 становить 134 449 147,26 грн.
Порядок оплати цінних паперів був визначений пунктом 2.2.2 Договором купівлі-продажу, а порядок та строки поставки цінних паперів Покупцю Продавцем визначено п.2.1.3 Договору.
Так, відповідно до 2.2.2 Договору купівлі-продажу (зі змінами на підставі Договору №1 про внесення змін від 28.12.2009 року) покупець зобов`язаний сплатити продавцю (Банку) загальну вартість цінних паперів в строк до 01 лютого 2010 року.
Тобто, УК «Екосорб» був зобов`язаний сплати вартість цінних паперів за Договором №Д/27.2/090226-11 в лютому 2010 року, тобто майже за 1 рік до початку строку погашення Облігацій (з 11.01.2011 по 10.07.2011).
Однак, Український консорціум «Екосорб» не виконав своїх зобов`язань за Договором №Д/27.2/090226-11 купівлі - продажу цінних паперів від 26 лютого 2009 року, передбаченої суми у встановлений Договором термін за облігації не сплатив.
Також, 26.02.2009 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Екомонтажсервіс» (далі «Заставодавець»), було укладено договір застави майнових прав за №09-280/3-1 на грошові кошти за договором банківського депозиту.
Відповідно до п. 1.1. договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з договору №Д/27.2/090226-11 купівлі - продажу цінних паперів від 26 лютого 2009 року, укладеного між заставодержателем, ТОВ «Компанія з управління активами «Екосорб Інвест» та УК «Екосорб».
Згідно з п. 1.2 Договору, заставодавець передає в заставу заставодержателю майнові права на грошові кошти по договору банківського депозиту за №20-0349/2-2 від 25.02.2009.
Вартість предмету застави складає 24 696 000, 00 грн., яка відповідно до п. 1.3 Договору встановлена за домовленістю сторін.
Відповідно до п. 4.2 Договору - звернення стягнення на предмет застави може здійснюватися в позасудовому порядку у відповідності до цього Договору та закону, а також за рішенням суду.
Так, Український консорціум «Екосорб» не виконав своїх зобов`язань за Договором №Д/27.2/090226-11 купівлі - продажу цінних паперів від 26 лютого 2009 року, передбаченої суми у встановлений Договором термін за облігації не сплатив, чим наніс ПАТ «Промінвестбанк» значні матеріальні збитки в особливо великих розмірах.
В подальшому, у зв`язку з невиконанням УК «Екосорб» взятих на себе зобов`язань по Договору №Д/27.2/090226-11 купівлі - продажу цінних паперів, 05.03.2010 року Банком на умовах договору застави списано з депозитного рахунку ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» кошти в сумі 24 696 000 грн. 00 коп.
Крім того, встановлено, що емітент - УК «Екосорб» в порушення умов Проспекту емісії та Договору бронювання передав майнові права на нерухоме майно/ квартири загальною проектною площею 55 995,42 кв. м. за будівельною адресою: Києво-Святошинський район Київської області, с. Чайки, вул. Коцюбинського, 9, в іпотеку іншому кредитору, що є порушенням умовам п. 2.6 Розділу 2 Договору бронювання.
Крім цього, будівництво житлового комплексу «Західний» фактично було припинено у 2008 році і по теперішній час будівництво будинку за адресою: Києво-Святошинський район Київської області, с. Чайки, вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 29) фактично не розпочато.
З наведеного вбачається, що емітент (УК «Екосорб») в порушення умов Проспекту емісії та Договору бронювання не виконав умови щодо термінів будівництва та здачі в експлантацію будинку за адресую: Києво-Святошинський район Київської області, с. Чайки, вул. Коцюбинського, 9, як передбачено Договором.
Із вказаного вбачається, що власники забудовника та емітента облігацій - УК «Екосорб» не збиралося виконувати взяті на себе зобов`язання перед Банком, в результаті чого, кошти фактично не освоєні за прямим призначенням.
З метою захисту своїх прав та інтересів, а саме стягнення з УК «Екосорб» коштів за Договором №Д/27.2/090226-11 купівлі - продажу цінних паперів від 26 лютого 2009 року, Банк у лютому 2013 року звернувся з позовом до УК «Екосорб» до господарського суду.
В свою чергу, ТОВ «ВФК «Екомонтажсервіс» звернулось до Банку із позовом про повернення грошових коштів в сумі 24 696 000,00 грн., списаних Банком з депозитного рахунку на умовах договору застави.
27.05.2013 року рішенням Господарського суду міста Києва по справі №910/1469/13, (яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013р.) у задоволенні позовних вимог за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення заборгованості з УК «Екосорб» в сумі 109 750 189,66 грн. відмовлено. В свою чергу, позов третьої особи ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» до ПАТ «Промінвестбанк» задоволено частково: вирішено стягнути з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь ТОВ "ВКФ "Екомонтажсервіс»" списану Банком суму депозиту в розмірі 24 696 000,00 грн., та 57 732,91 грн. судового збору.

В обґрунтування судового рішення по справі №910/1469/13 покладено висновок, що оскільки строк обігу облігацій завершено 10.07.2011, то на момент розгляду справи №910/1469/13 Банк не має права вимагати стягнення вартості таких облігацій.
Тобто, фактично УК «Екосорб» створено умови, внаслідок яких Банк не отримав грошові кошти за договором купівлі-продажу цінних паперів, не мав змоги пред`явити до погашення облігації оскільки об`єкт інвестиції не було побудовано, а наслідком несплати УК «Екосорб» ціни купівлі продажу стало те, що Банк втратив предмет забезпечення - право вимоги за депозитом, та вимушений повернути грошові кошти на користь ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс».
Рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2013 року по справі №910/1469/13 було фактично виконано органами державної виконавчої служби 02.07.2016 року.
В подальшому, керівники ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс», реалізуючи свої наміри щодо незаконного отримання коштів ПАТ «Промінвестбанк», відступили право вимоги грошових коштів списаних з його рахунку на користь ПП «Дніпровський краєвид 07».

У липні 2016 року приватне підприємство «Дніпровський краєвид 07» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про стягнення з ПАТ «Промінвестбанк» інфляційних витрат у розмірі 22 197 553,48 грн. та 3% річних у розмірі 2 100 851,51 грн., нарахованих за період з жовтня 2013 року по липень 2016 року.
В той же час, як стало відомо ПАТ «Промінвестбанк», між ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс» та ТОВ «Фінансова компанія «Тренд Інвест Груп» було укладено Договір факторингу від 26.10.2015 року.
Відповідно до п. 1.1 Розділу 1 Договору ТОВ «ВК «Тренд Інвест Груп» набуває право вимоги до ПАТ «Промінвестбанк» щодо стягнення боргу по справі №910/1469/13, сплати інфляційних збитків, 3% річних, та інших передбачених

Таким чином, на даний момент, і ПП «Дніпровський краєвид 07», і ТОВ «Фінансова компанія «Тренд Інвест груп», відповідно до Договору факторингу має право вимагати від ПАТ «Промінвестбанк» сплати інфляційних збитків, 3% річних від простроченої суми.
Результатом вказаних дій стало те, що рішенням господарського суду м. Києва від 13.12.2017, яке залишено в силі Постановою Верховного Суду від 18.10.2018 по справі №910/11965/16 було задоволено позов ПП «Дніпровський краєвид 07» та стягнуто з ПАТ «Промінвестбанк» інфляційних витрат у розмірі 22 197 553,48 грн., 3% річних у розмірі 2 100 851,51 грн., та судовий збір.
21.11.2018 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ ОСОБА_7 відкрито два виконавчих провадження АСВП №57756223 та АСВП №57756205 щодо примусового виконання рішення по справі №910/11965/16.

В свою чергу ТОВ «Тревелвента», яке є акціонером ПАТ «Промінвестбанк», звернулось до суду із заявою про забезпечення позову.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2018 по справі №640/19600/18 було частково задоволено заяву ТОВ «Тревелвента», та вжито заходи забезпечення позову, а саме: заборонено приватному виконавцю виконавчого округу місто Київ ОСОБА_7 (Посвідчення №0006 від 30.05.2017, адреса: 01030, м. Київ, вулиця Хмельницького Богдана (Шевченківський район), 17/52А, офіс 610 (перша черга БЦ "Леонардо", поверх 6) вчиняти будь-які виконавчі дії щодо боржника Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (, адреса: 01001, м. Київ, пров. Шевченка, будинок 12) за виконавчими провадженням АСВП №57756223 та АСВП №57756205, в тому числі, але не виключно: приймати постанови про арешт коштів та майна боржника, направляти їх будь-яким банківським установам, третім особам чи виконувати їх в інший спосіб, направляти платіжні вимоги про списання коштів боржника до будь-яких банківських установ, стягувати грошові кошти, перераховувати стягнуті грошові кошти на рахунок стягувача, звертати стягнення на майно боржника, а також вчиняти будь-які інші дії, направлені на примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2017 по справі №910/11965/16.

Однак, ігноруючи наявність судового рішення про заборону вчиняти дії, ОСОБА_7 продовжив вчиняти виконавчі дії в межах виконавчих проваджень АСВП №57756223 та АСВП №57756205 з примусового виконання рішення господарського суду м. Києва по справі №910/11965/16.
Так, 26 та 27 листопада 2018 року ОСОБА_7 було складено платіжні вимоги про списання грошових коштів з ПАТ «Промінвестбанк», та направлено їх до виконання в банківські установи, в яких ПАТ «Промінвестбанк» має відкриті рахунки в результаті чого, 28.11.2018 АТ «Укрексімбанк» здійснено списання належних ПАТ «Промінвестбанк» грошових коштів в сумі 467 771,60 грн. та 27 160 906,44 грн. на рахунок приватного виконавця ОСОБА_7 (рах. № НОМЕР_6 , відкритий в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669).
В результаті описаних шахрайських незаконних дій ПАТ «Промінвестбанк» поніс матеріальні збитки в особливо великих розмірах.
Встановлено, що вказані дії були вчиненні за участю посадових осіб ПП «Дніпровський краєвид 07», ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс», УК «Екосорб» та приватного виконавця ОСОБА_7 .
Під час досудового розслідування ПАТ «Промінвестбанк» був заявлений цивільний позов на загальну суму 54 857 784,24 гривень.
27.12.2018 р. прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 27 618 678, 04 грн., розташовані на рахунку приватного виконавця ОСОБА_7 за №7497, відкритому в Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», (МФО 322669), рахунки ПП «Дніпровський краєвид 07», відкриті в АТ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (МФО 300506) за № НОМЕР_1 та в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 300711) за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 на рахунки ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс», відкриті в ПуАТ «АКОРДБАНК» (МФО 380634) за № НОМЕР_4 (643) (980) (978) № НОМЕР_5 (980), посилаючись на наявність для цього достатніх підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
27.12.2018 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Оскільки дана ухвала оскаржена представником власника майна ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс" - адвокатом ОСОБА_6 тільки в частині накладення арешту на майно ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс", то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно останніх колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0007419 від 22.07.2016 року, щодо накладення арешту намайно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Так, посилаючись у клопотанні, що грошові кошти, розташовані на рахунках ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс», відкриті в ПуАТ «АКОРДБАНК» (МФО 380634) за № НОМЕР_4 (643) (980) (978) № НОМЕР_5 (980), є предметом кримінального правопорушення, слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку. Між тим, жодних доказів того, що ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс» набуло грошові кошти, які знаходяться на його банківських рахунках, кримінально протиправним шляхом, у зв`язку з чим ці кошти є предметом та доказом розслідуваного кримінального правопорушення, в матеріалах судового провадження не міститься. Не приведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про голослівність зазначених стверджень останнього.

Крім того, посилаючись у клопотанні, що у зв`язку з шахрайськими незаконними діями за участю посадових осіб, в тому числі ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» було заподіяно ПАТ «Промінвестбанк» матеріальні збитки в особливо великих розмірах, прокурор мав ретельно перевірити, чи зібрані органами досудового розслідування вагомі докази на підтвердження висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення посадовими особами ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу кримінального провадження у вигляді арешту майна, тобто в даному випадку арешту грошових коштів.
Однак, жодних доказів на підтвердження зазначених стверджень, в матеріалах судового провадження не міститься, а також не приведені такі докази і в клопотанні прокурора.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Зокрема, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу причетності посадових осіб ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, як і взагалі доказів того, що таке кримінальне правопорушення мало місце.
Разом з цим, слідчий суддя накладаючи арешт на майно не встановив обставин за якими мета викладена у клопотанні прокурора, а саме накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів підтверджуються та співвідноситься з матеріалами справи, отже на час розгляду клопотання прокурора у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на майно винесена без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що грошові кошти, мають важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, хоча в клопотанні прокурор вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речові докази у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому колегія суддів вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.
Що ж стосується цивільного позову ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», заявленого у кримінальному провадженні №0007419 від 27 вересня 2016 року, на суму 54857784,24 гривні, то слід звернути увагу, що кримінальне провадження, в якому прокурором внесено клопотання про арешт майна, хоча і має №0007419, але, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, воно датоване 22 липня 2016 року і саме така дата його внесення в ЄРДР значиться і в клопотанні прокурора про арешт майна. Більше того, в зазначеному цивільному позові не зазначено цивільного відповідача, тобто особи (осіб), до яких пред`явлено цей позов, як не обґрунтовано і його розмір конкретними доказами, що виключає можливість накладення арешту на грошові кошти в сумі 27618678,04 гривень, які знаходяться на рахунку в тому числі ТОВ "ВКФ «Екомонтажсервіс", з підстав, передбачених ч. 6 ст. 170 КПК України.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту, однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс", - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , в частині накладення арешту на рахунки ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс», відкриті в ПуАТ «АКОРДБАНК» (МФО 380634) за № НОМЕР_4 (643) (980) (978) № НОМЕР_5 (980), - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , в частині накладення арешту на рахунки ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс», відкриті в ПуАТ «АКОРДБАНК» (МФО 380634) за № НОМЕР_4 (643) (980) (978) № НОМЕР_5 (980), - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1023/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1