Справа № 136/2590/18
УХВАЛА
17 грудня 2018 року м. Липовець
Суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 14.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Начальник СВ Липовецького ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, яке було погоджено начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: врожаю сільськогосподарської культури (кукурудзи), на земельних ділянках історико-культурного призначення №1, загальною площею 3,1399 га, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами: :04000:0015, :04000:0015, та земельній ділянці №2 площею 8,8619 га, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами - :04000:0015, :04000:0014, :04000:0013, :04000:0012, :04000:0011, :04000:0010, :04000:0005, які розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області за межами населеного пункту.
Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Липовецького ВП Немирівського ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000092 від 14.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки історико культурного призначення посадовими особами ТОВ «Концерн Сімекс Агро», на території Зозівської сільської ради Липовецького району, що спричинило збитки державі.
У ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що відповідно до відомостей, з додатками Управління культури і мистецтв Вінницької ОДА, а саме завідувача сектору охорони культурної спадщини на території Зозівської сільської ради, станом на 26.10.2018, відомо три пам`ятки археології - землі історико-культурного призначення:
- поселення зарубинецької культури 2 ст. до н. е. - 2 ст. н.е., знаходиться за на південний схід від села. Розміри 350 х 100 м. Занесене до переліку пам`яток археології місцевого значення рішенням Виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів від 22.05.1986 №228 під №83.
- поселення зарубинецької культури 2 ст. до н. е. - 2 ст. н. е., знаходиться на північ від села. Розміри 450 х 200 м. Занесене до переліку пам`яток археології місцевого значення рішенням Виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів від 22.05.1986 №228 під №84.
- поселення черняхівської культури 3-4 ст. н.е., знаходиться в центрі села. Розміри 400x100 м. Занесене до переліку пам`яток археології місцевого значення рішенням Виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів від 17.03.1983 №96 під №367.
З метою встановлення площі та розташування самовільно зайнятих, земельних ділянок на території Зозівської сільської ради було залучено в якості спеціаліста ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», що розташований за адресою: вул. Келецька, 63, м. Вінниця.
У подальшому, 30.10.2018 за участі землевпорядника Зозівської сільської ради, та спеціаліста ДГТ «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», проведено огляд двох земельних ділянок за межами населеного пункту, які відносяться до земель історико-культурного призначення, за результатами якого складено протокол до якого долучено план схему результатів проведеної горизонтальної геодезичної зйомки.
У ході огляду було встановлено дві самовільно зайняті земельні ділянки - №1 загальною площею 3,1399 га, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами-:04000:0015, :04000:0015, та ділянка №2 площеню 8,8619 га, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами: :04000:0015, :04000:0014; :04000:0013, :04000:0012, :04000:0011, :04000:0010, :04000:0005, які на момент огляду засіяні сільськогосподарською культурою - кукурудзою.
За даним фактом 14.05.2018 СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
З метою виконання завдань кримінального провадження, що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме врожаю сільськогосподарської культури (кукурудзи), на земельних ділянках історико-культурного призначення №1 загальною площею 3,1399 га та ділянка № НОМЕР_1 площею 8,8619 га, які розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району, за межами населеного пункту, оскільки вказане майно є беззаперечним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та має важливе доказове значення для даного кримінального провадження, що стало підставою звернення до суду із даним клопотанням.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, який просив клопотання задовольнити з підстав, що у ньому наведені, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках якого подане клопотання, дійшов висновку про таке.
Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали, що додані до клопотання підтверджують наявність обґрунтованої підозри, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України, суб`єктом звернення доведено необхідність арешту майна зазначеного у клопотанні, оскільки за матеріалами, що додані до клопотання встановлено, що урожай сільськогосподарської культури (кукурудзи) перебуває у стадії дозрівання, отож є достатні підстави вважати, що вказане майно може бути зіпсоване з часом або зникне (буде втрачено) в результаті його збирання для реалізації, підтверджено належність майна власникові, доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, отож з метою забезпечення збереження речових, недопущення псування або зникнення (втрати) такого майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 98, 131, 170, 171, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме врожай сільськогосподарської культури (кукурудзи), на земельних ділянках історико-культурного призначення №1, загальною площею 3,1399 га, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами: :04000:0015, :04000:0015, та земельній ділянці №2 площеню 8,8619 га, яка межує із земельними ділянками із кадастровими номерами - :04000:0015, :04000:0014, :04000:0013, :04000:0012, :04000:0011, :04000:0010, :04000:0005, які розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області за межами населеного пункту.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особам, які не були присутні в судовому засіданні.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1