Справа № 404/1910/18
Номер провадження 1-кп/404/428/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження №0001000 від 02.02.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, учасника антитерористичної операції, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.07.2000 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.140 ч.3 КК України до примусових заходів виховного характеру передача під нагляд батьків;

- 16.01.2001 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.140 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна, на підставі ст.46-1 КК України відстрочення виконання вироку на 1 рік 6 місяців, штраф 680 грн.;

- 02.07.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.02.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03.07.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за наступних обставин.

02.02.2018 року близько 11.30 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 разом з потерпілою ОСОБА_4 перебував у приміщенні ломбарду «Скарбниця», який розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова, 9А. В цей час, ОСОБА_4 з метою відкупу мультиварки, дістала з кишені грошові кошти у сумі 370 грн. та поклала їх на стійку каси. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, шляхом вільного доступу, взяв до рук грошові кошти, які потерпіла поклала на стійку каси, та перерахувавши їх поклав до кишені куртки, в яку був одягнений. Після чого ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги потерпілої про повернення належного їй майна, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 370 грн.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України не визнав. По суті висунутого обвинувачення пояснив, що з потерпілою виріс з дитинства та до цього часу продовжує спілкуватися. Вказав, що не викрадав належні потерпілій ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 370 грн. Згідно домовленості особисто викупив мультиварку за обумовлену ними суму, яку в подальшому і повернув потерпілій. Від дачі показів в порядку ст.63 Конституції України відмовився, в судових дебатах та в останньому слові вину визнав, просив суворо не карати, так як сталося непорозуміння.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України доводиться зібраними в кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні належними та допустимими доказами, обсяг дослідження яких визначений судом з урахуванням думки учасників судового провадження:
-показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що 02.02.2018 року у першій половині дня, вона біля свого під`їзду зустрілася з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їхньою матір`ю ОСОБА_10 , з якою вона домовлялася викупити закладену ними до ломбарду мультиварку за 370 грн., після чого вони пішли до ломбарду «Скарбниця», що знаходиться по вул. Попова у м. Кропивницький. ОСОБА_10 залишилася на вулиці, а вони втрьох зайшли до ломбарду, ОСОБА_11 надав касиру свій паспорт, а той оформлюючи документи повідомив про необхідність сплатити за мультиварку 370 грн. Вона дістала з гаманця грошові кошти у сумі 370 грн., їх взяв ОСОБА_12 , перерахував, після чого розвернувся і вийшов з приміщення ломбарду. Не зрозумівши чому він забрав гроші, а не віддав їх касирові, вона вийшла за ним, а ОСОБА_13 , який залишався всередині забрав документи у касира, після чого також вийшов на вулицю. Вона гукнула ОСОБА_11 , який зайшов уже за ріг вулиці, він не повернувся та пішов у невідомому напрямку. ОСОБА_10 сказала, щоб вона писала заяву до поліції, що вона і зробила. У другій половині дня їй зателефонував ОСОБА_11 та попросив, щоб вона забрала заяву з поліції, вона сказала, що забере, коли їй віддадуть мультиварку. Ввечері мультиварку їй повернули, але в поліції повідомили, що заяву про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_14 вона забрати не може, у зв`язку з чим вона написала лише заяву про те, що до обвинуваченого претензій немає. Ні з ОСОБА_10 , ні з ОСОБА_11 чи ОСОБА_9 вона не домовлялася про сплату додаткових коштів за мультиварку, лише 370 грн., які необхідно було сплатити до ломбарду;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений з потерпілою разом виросли. Вона подзвонила потерпілій забрати з ломбарду мультиварку, так як не збиралась її викупати. Сказала, що за 740 грн. потерпіла може придбати собі у користування мультиварку, яка на даний час перебуває в закладі у ломбарді. Для цього потерпіла має внести 370 грн. до ломбарду, щоб останню викупити, а решту суми передати обвинуваченому. Обвинувачений з братом та потерпілою направилися до ломбарду. Пізніше вона до них приєдналася. В ломбарді обвинувачений залишив свої документи, забрав гроші та пішов в бік ринку «Престиж». Вона гадала, що обвинувачений забрав усі гроші. Після роботи обвинувачений викупив мультиварку та повернув потерпілій. З потерпілою сварок не було. Мультиварку викупив обвинувачений, і вона її віддала. Їй потрібні були ліки від цукрового діабету та тиску. Під час проведення слідчого експерименту говорила правду. ОСОБА_16 передала 02.02.2018 року. Писала заяву до поліції на сина, оскільки той виносив речі. В той день сварилася з невісткою. За кошти обвинуваченого викупила мультиварку.

-показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_5 , вони проживали разом з матір`ю та вітчимом по АДРЕСА_1 . Потерпіла ОСОБА_4 є його подругою, яка проживає неподалік від них. 02.02.2018 року близько 10-11 год. він разом з ОСОБА_11 та матір`ю зустрілися біля під`їзду потерпілої та направилися до ломбарду «Скарбниця», що знаходиться по вул. Попова у м. Кропивницький, так як мати раніше домовлялася з ОСОБА_18 , що ОСОБА_19 викупить їхню мультиварку, яку колись закладав ОСОБА_11 з ним з дозволу матері на паспорт ОСОБА_11 . У ломбарді ОСОБА_19 з ОСОБА_11 підійшла до касира, останній назвав суму, після чого ОСОБА_20 витягнула з гаманця 370 грн. та передала їх ОСОБА_11 , той забрав кошти, сказав, що він спішить на роботу, розвернувся та пішов з ломбарду. ОСОБА_19 хотіла оплатити гроші касиру та забрати мультиварку з ломбарду, але їй повідомили, що без ОСОБА_11 мультиварку не віддадуть, хоча він і залишив паспорт. Вони вийшли з ломбарду, але ОСОБА_11 вже не було, він сів на маршрутне таксі та поїхав на роботу. Через деякий час від матері він дізнався, що ОСОБА_19 написала заяву до поліції, і повідомила, що заяву забере лише тоді, коли їй повернуть мультиварку. У другій половині того ж дня, після роботи, він зустрівся з ОСОБА_11 та вони викупили в ломбарді мультиварку, а на наступний день віднесли її ОСОБА_19 , але обіцянку вона не виконала та заяву з поліції не забрала.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

-заявою ОСОБА_4 від 02.02.2018 року про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_5 , який 02.02.2018 року близько 11.30 год. відкрито заволодів її коштами в сумі 370 грн. в приміщенні ломбарду «Скарбниця» по вул. Попова, 9 а у м. Кропивницький (а.к.п.14 т.1);

-протоколом огляду місця події від 02.02.2018 року, відповідно до якого було проведено огляд приміщення ломбарду «Скарбниця», що по вул. Попова, 9А у м. Кропивницький та прилеглої території до нього (а.к.п.15-16 т.1);

-відповіддю генерального директора ломбарду «Гроші тут», з приводу звернення до ломбардного відділення, що по вул. Попова, 9А у м. Кропивницького, гр. ОСОБА_5 щодо закладу майна (а.к.п.22-23 т. 1);

-переглянутими у судовому засіданні відео файлами з записами з з камер внутрішнього спостереження з приміщення ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут», що знаходиться по вул. Попова, 9 А, м. Кропивницький, де зафіксовано як ОСОБА_4 02.02.2018 року о 11.31 год. дістала з гаманця кошти (номіналом 20, 50. 100, 200 грн.) та поклала їх на касову стійку, після чого зазначені кошти бере в руки ОСОБА_5 , перераховує, скручує, розвертається та швидким темпом покидає приміщення ломбарду, ОСОБА_4 відразу виходить за ним, а ОСОБА_17 , який залишається в приміщенні, забирає з касової стійки документи та також виходить (а.к.п.26 т.1);

-протоколом огляду предметів від 09.02.2018 року, відповідно до якого проведено огляд паперового квадратного конверту з компакт диском СD-R на якому виявлено чотири папки з назвами «1», «2», «3», «Player», на яких знаходяться відео файли з записами з камер внутрішнього спостереження з приміщення ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут», що знаходиться по вул. Попова, 9 А, м. Кропивницький, де зафіксовано як ОСОБА_4 02.02.2018 року о 11.31 год. дістала з гаманця кошти (номіналом 20, 50, 100, 200 грн.) та поклала їх на касову стійку, після чого зазначені кошти бере в руки ОСОБА_5 , перераховує, скручує, розвертається та швидким темпом покидає приміщення ломбарду, ОСОБА_4 відразу виходить за ним, а ОСОБА_17 , який залишається в приміщенні, забирає з касової стійки документи та також виходить (а.к.п.27-29 т.1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.02.2018 року, відповідно до якого в присутності понятих за участю потерпілої ОСОБА_4 було проведено слідчий експеримент, та відеозаписом до нього, який було переглянуто в судовому засіданні (а.к.п.46-48 т.1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2018 року, відповідно до якого в присутності понятих за участю свідка ОСОБА_15 було проведено слідчий експеримент, та відеозаписом до нього, який було переглянуто в судовому засіданні (а.к.п.49-51 т.1);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.02.2018 року, відповідно до якого в присутності понятих за участю свідка ОСОБА_17 було проведено слідчий експеримент, та відеозаписом до нього, який було переглянуто в судовому засіданні (а.к.п.52-54 т.1).

В ході судового розгляду суд відповідно до ст. 22 ч.6 КПК України, п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України № 2» сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: був допитаний обвинувачений, свідки, потерпіла, досліджені письмові та відео докази. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

Хоча обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини не визнав, дослідженні докази кримінального провадження, а саме покази надані в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 , узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та переглянутим відео події злочину. При цьому, пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , які є матір`ю та рідним братом обвинуваченого, суд оцінює критично, як такі, що надані з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності.
Посилання захисту про те, що свідок ОСОБА_15 намагалася позбутися сина ОСОБА_5 як такого, що заважав їй проживати у спільній квартирі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки як потерпіла ОСОБА_4 та ОСОБА_15 , ОСОБА_17 показали суду, що між ними були дружні відносини, так як тривалий час проживають по сусідству, відсутність спорів та суперечок. Крім того, свідок ОСОБА_15 повідомила суд, що дійсно зверталася із заявою до поліції щодо вчинення крадіжки її сином ОСОБА_5 , однак від такої заяви відмовилася, так як щодо належності майна її ввела в оману невістка, яка в той час сварилася з ОСОБА_5 .

Таким чином, аналізуючи у сукупності всі раніше перелічені досліджені у судовому засіданні докази, які є допустимими, належними, об`єктивними та беззаперечними, суд вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку обставини кримінального правопорушення, та вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, умисних та закінчених.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, приймав участь в антитерористичній операції в зоні проведення АТО, на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, в 1999 та 2000 р.р. знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні з приводу легкого когнітивного розладу органічного генезу, раніше не одноразово судимий за аналогічні злочини, злочин вчинив під час іспитового строку.

Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, зі змістом якої останній був ознайомлений у встановлений законом спосіб, було встановлено, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає відшкодування завданого збитку потерпілій ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень та наслідки суспільно-небезпечного діяння.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його особу, думку прокурора та потерпілої щодо міри покарання, те, що він злочин вчинив під час іспитового строку, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати міру покарання в межах санкції ст. 186 ч.2 КК України, з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, за глибоким переконанням суду його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Приймаючи до уваги те, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.07.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, і він вчинив новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ст.78 ч.3 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71, 72 КК України.

За таких обставин суд вважає, що підстави до застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_5 відсутні.

Обраний ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст.186 ч.2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.07.2015 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Обраний ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 08.02.2018 року.
Речові докази:
- CD-R диск марки Verbatium. 80 min, 700 MB 52 X, з круглим одворотом по середині діаметром 1,5 см на краю якого знаходиться номер 130UH1240010D3, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, якщо він перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1 .