Дата документу 12.03.2019 Справа № 554/1508/19
Провадження № 1-кс/554/3094/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 07.02.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001539 від 03.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
ОСОБА_3 зазначив, що 07.02.2019 року була винесена постанова, якою закрито кримінальне провадження по п.2 ч.1 ст.284 КПК України, проте зазначена постанова є незаконною, тому її слід скасувати.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що в рішенні слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.03.2018 року вказані недоліки проведеного розслідування. Серед них зазначено, що слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження лише на підставі показів прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , не проведені всі необхідні слідчі дії, на які посилається скаржник, що свідчить про неповноту досудового розслідування. По суті слідчий отримав вказівки слідчого судді, які проігнорував, не провів додаткових слідчих дій, після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 22.01.2018 року - знову закрив провадження 29.03.2018 року.

Посилаючись на те, що зазначена постанова є необґрунтованою, заявник просив скаргу задовольнити повністю.

В судовому засіданні в режимі відео конференції заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив вимоги задовольнити повністю. Пояснив, що слідчий тричі закривав кримінальне провадження. Кожен раз ОСОБА_3 звертався до слідчого судді, всі постанови були скасовані. На даний час кримінальне провадження відкрите, проводиться розслідування, справа знаходиться в Харківській прокуратурі. Проте, заявник вважає, що слідчого треба притягти до кримінальної відповідальності за невиконання рішення слідчого судді.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що 03.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001539 було внесено відомості, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова, за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3 , за фактом скоєння кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК України старшим слідчим слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_6 від 16.11.2018 року, який виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000122, при цьому не виконав ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова по справі №646/6887/17 (провадження №1-кс/646/1404/2018).
Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 07.02.2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001539 від 03.12.2018 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діях старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.3-4 постанова про закриття кримінального провадження).
Суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за №0001539 від 03.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Слід зазначити, що вказані заявником постанови про закриття кримінального провадження та, зокрема, постанова від 22.01.2018 року була скасована судом не з підстав неправомірності, а з підстав передчасності її висновку, що не свідчить про протиправність дій чи бездіяльності органу досудового розслідування.

Суд також зазначає, що скасування постанови про закриття провадження у справі не свідчить про протиправність дій слідчого, оскільки він діяв в межах своїх процесуальних повноважень.

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 07.02.2019 року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Так, зокрема, в ході досудового розслідування було допитано в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , досліджена ухвала слідчого судді. Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.
Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 07.02.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001539 від 03.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1