Провадження № 1-кс/761/8172/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою та про зобов`язання вчинити дії -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернулась із скаргою до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 21.02.2019 року про відмову у визнанні потерпілою.
В обґрунтування скарги зазначає, що Центральним апаратом Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява, подана ОСОБА_4 29.11.2018 року до ДБР та ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2019 року.
15.02.2019 року ОСОБА_4 , в порядку ст. 55 КПК України, подано до Центрального апарату ДБР заяву про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000048 від 04.02.2019 року та про вручення ій пам`ятки з правами та обов`язками потерпілої особи.
Однак, 11.03.2019 року ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку отримала постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілою, яку було датовано 21.02.2019 року.
Вказана постанова мотивована тим, що відсутні будь-які об`єктивні документальні підтвердження факту завдання ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди від вказаного злочину.
Заявник, вважає постанову протиправною, оскільки слідчим зроблено безпідставний висновок про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 не було завдано шкоди, а тому просить її скасувати.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просить таку задовольнити, надав пояснення аналогічні її доводам.
Слідчий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.
Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності слідчого.
Заслухавши думку представника, ознайомившись із доводами скарги та долученими до неї документи, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Процесуальним законом не передбачено винесення окремої постанови та/або ухвали про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином, у визнанні особи потерпілою може бути відмовлено лише після ретельної перевірки доводів особи, що подала заяву про визнання її потерпілою та за очевидних та достатніх підстав, передбачених ч. 5 ст. 55 КПК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 04.02.2019 року.
Згідно фабули провадження, таке внесено до реєстру за заявою ОСОБА_4 та стосуються ймовірного підроблення документів про реєстрацію компанії, відповідно до яких, агентом реєстрації компанії виступила ОСОБА_4 .
Як вбачається із оскаржуваної постанови від 21.02.2019 року, слідчим відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, оскільки відсутні будь-які об`єктивні документальні підтвердження факту завдання ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди від вказаного злочину.
Однак, такий висновок є передчасним, оскільки процесуальне законодавство не покладає на заявника та/або потерпілого обов`язку доводи розмір завданої шкоди чи сам факт її завдання, натомість саме орган досудового розслідування повинен встановити ці обставини, і лише у випадку встановлення очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, винести постанову про відмову у визнанні особи потерпілою.
Оскільки ймовірна підробка документів стосується безпосередньо ОСОБА_4 , це може створювати для неї певні права та покладати на неї обов`язки, а відтак висновок про те, що остання не є потерпілою не є вмотивованим, а дані факти потребують належної та ретельної перевірки.
За викладених обставин, слідчий суддя не може констатувати наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 не було завдано шкоди внаслідок ймовірного кримінального правопорушення, а тому визнати оскаржувану постанову слідчого належним чином мотивованою та обґрунтованою не видається можливим.
З врахуванням наведеного, скарга є підставною та підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова відповідно - скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчого слід зобов`язати вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 2, 7-9, 55, 220, 303, 306, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою та про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 21.02.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 04.02.2019 року - скасувати, зобов`язати слідчого (слідчих), що входять до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1