У Х В А Л А
21.01.2019 Справа №607/11444/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження №0000743 стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:
Прокурор заявила клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посилаючись на раніше враховані ризики, які на даний час також існують. У клопотаннях вказано, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 втекли з місця події злочину, залишили потерпілих в небезпечному для життя стані, не надали і не посприяли в наданні медичної допомоги, а також не повідомили про це поліції, тобто вони намагалися ухилитися від кримінальної відповідальності. Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 пояснив, що заперечує клопотання прокурора, оскільки ризики відсутні, доказів їх існування прокурор не надала. Обвинувачені тривалий час утримуються під вартою, хворіють, у них малолітні діти. Просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Аналогічно заперечили захисник ОСОБА_7 і обвинувачені.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення. За вчинення інкримінованого їм злочину законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. У реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано вагомі докази їх винуватості. Однак, з метою не допустити сумнівів у неупередженості, суд вважає за доцільне зазначити, що на підставі ст.198 КПК України, вказані в ухвалі за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 втекли з місця події, залишили потерпілого в небезпечному для життя стані та не надали і не посприяли в наданні медичної допомоги, а також не повідомили про це поліції, тобто намагалися ухилитися від відповідальності.

Суд вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усвідомлюють тяжкість передбаченого законом покарання, яке суд вправі призначити у випадку доведення стороною обвинувачення їх винуватості. Перебуваючи на волі вони можуть ухилитися від суду. Тобто, ризик їх ухилення від правосуддя реально існує, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків. За наведених обставин треба продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на 60 днів, враховуючи обсяг доказів, які необхідно дослідити.

Враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, керуючись ч.4 ст.183 КПК України у даному кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, недоцільно визначати заставу.

Керуючись ст.331 КПК України, суд,-

постановив:
Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

ОСОБА_4 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 березня 2019 року включно.

ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 березня 2019 року включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченим та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1