У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/818/19

№ 1-кс/183/309/19

08 лютого 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого:
-20.06.2018 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підстав ст. ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_6

встановив :

слідчий ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 мотивуючи тим, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він в період часу з кінця листопада 2018 р. по початок січня 2019 р., більш точної дати під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання, розташованому по АДРЕСА_1 де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з будь-якого будинку розташованого в с. Піщанка, Новомосковського району, Дніпропетровської області. Пісдя чого ОСОБА_4 пішов на АДРЕСА_2 , де побачив дачний будинок під АДРЕСА_3 , господарі якого на той час були відсутні, та вирішив викрасти майно саме з зазначеного домоволодіння. У подальшому, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, таким чином незаконно проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою заздалегідь заготовленого цвяходеру, пошкодив вікно до будинку, таким чином проник до середини приміщення будинку розташованого за вищезазначеною адресою, де діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії ні ким не будуть помічені, таємно, викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: велосипед марки «DisneyPrincess», рожевого кольору; спортивний велосипед марки «Azimut», зелено-чорного кольору; мікрохвильову піч марки «Samsung» модель «M1712NR», білого кольору, двокамфорну електричну пічку, поєднана з духовкою, марки «ЭСТШ-5,6-2-3,4/2-220»; двокамфорну електропіч марки «DEX» модель «DCS-202», білого кольору; футбольний м`яч виробника «DEMIX» жовтого кольору, п`ятого розміру; годинник виробника «Kronos»; самовар золотистого кольору, об`ємом 5 літрів, музичний центр марки «Panasonic»; обігрівач Ufo-ЕСН/20, білого кольору; соковарку марки «INTEROS» на 6 літрів; дві чавунні сковорідки марки «Біол»; три алюмінієві сковорідки, діаметром 26 см кожна, тостер марки «Tefal». Після чого, ОСОБА_4 викрадене майно, за декілька днів, переніс до місця свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , таким чином місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, просить обрати запобіжний захід домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 вказав, що ризики вказані слідчим в клопотанні не доведені, запобіжний захід тримання під вартою вважає не обґрунтованим, в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_4 має постійне місце проживання, та мешкає разом з матір`ю, працює не офіційно, тому можливо обрати запобіжний захід домашній арешт.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

08 лютого 2019 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 6 років, тим паче вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 20 червня 2018 р. Крім того, відносно нього 31 серпня 2018 р. обвинувальний акт по кримінальному провадженню за ч.3 ст. 185 КК України направлено до Новомосковського міськрайонного суду. Вказані обставини свідчать про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає на сьогодні 92050 грн. (1841х50), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 08 квітня 2019 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 92050 грн.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати : прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1