справа № 462/6113/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0003142 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Ужгорода, громадянина України, українця,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимим, востаннє 21.11.2012 року Радивилівським районним судом Рівненської області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років обмеження волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, а саме: 31.08.2018 року о 03.35 год., перебуваючи на 3-му пероні Головного Залізничного вокзалу, шо за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось у нанесенні останньому неодноразових ударів по голові та тулубу та невстановленим колото-різаним предметом, що згідно висновку експерта «275/18 від 19.09.2018 року спричинило синець та крововилив в ділянці лівого ока, котрий утворився в результаті одноразової дії тупого предмету з обмеженою поверхнею сферичної форми, можливо рукою, стисненою в кулак, що відноситься до легкого тілесного ушкодження. Крім цього, у ОСОБА_8 було одне проникаюче поранення правої половини грудної клітки з поступленням крові та повітря у плевральну порожнину, котре заподіяно колото-ріжучим чи подібним на нього знаряддям у напрямку зверху до низу, справа на ліво та спереду назад і не могло утворитись при падінні на гострий колото ріжучий предмет чи при падінні з висоти власного росту на площину. Воно було небезпечним для життя на момент заподіяння та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_6 заподіяв потерпілому не даючи йому таким чином чинити опір, після чого відкрито викрав у нього барсетку вартістю 600 грн., в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 1700 грн. мобільний телефон «NOKIA 3310» вартістю 500 грн. із SIM- карткою мобільного оператора «Киівстар», павербанк вартістю 350 грн., зарядний пристрій вартістю 50 грн., також наплічним рюкзаком вартістю 250 грн., в якому знаходилися упаковка тютюну вартістю 200 грн., механічний пристрій для виготовлення сигарет вартістю 30 грн., балонова куртка вартістю 1500 грн., шорти вартістю 200 грн. та дорожню сумку із одягом невстановленої вартості. Таким чином ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4470 грн. після чого із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік.

В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав вину у вчиненому злочині та пояснив, що 31.08.2018 року він, перебуваючи на 3-му пероні Головного Залізничного вокзалу, шо за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1 познайомився з потерпілим. При спілкуванні йому стало відомо, що у потерпілого наявні кошти у сумі 2000 євро, у зв`язку з чим у нього виник умисел заволодіти даним майном. Реалізовуючи свій умисел, він вчинив напад на потерпілого, заподіявши йому кілька ударів по тілу, однак, в подальшому, коли потерпілий став чинити опір, наніс йому ножове поранення в грудну клітку. Після цього він викрав у нього барсетку, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 1700 грн., мобільний телефон, зарядний пристрій, також рюкзак, в якому знаходилися упаковка тютюну, механічний пристрій для виготовлення сигарет, балонова куртка, шорти та дорожню сумку із одягом.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст. 187 КК України є правильною, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_6 є особливо тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, не перебуває на облікуліку в наркологічному диспансері, позитивно характеризується за місцем проживання, не відшкодував завдану потерпілим шкоду, не бажає стати на шлях виправлення, оскільки неодноразово судимий, а тому суд дійшов висновку, що достатнім і необхідним обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст.187 КК України.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 31.08.2018 року.

Запобіжний захід до всупу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 /вісім/ років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 залишити до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 31.08.2018 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 858,00 грн.

Речові докази: марлеві тампони із змивами РБК та марлеві тампони із змивами з рук ОСОБА_6 - знищити, штани темно-синього кольору, ремінь чорного кольору, футболка білого кольору із прорізом та слідами РБК, труси, пара чоловічого взуття коричневого кольору повернути потерпілому; речові докази рюкзак чорного кольору із фіолетовими та сірими вставками, спортивну куртку темно-синього кольору з голубими лампасами, футболку та штани повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , фотоапарат марки "SAMSUNG" ES20 CJ 66с3Z 320544E, грошові купюри на загальну суму 145 грн., які належали обвинуваченому, конфіскувати в дохід держави.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча/підпис/

Судді/підписи/

Головуюча: ОСОБА_1