Номер провадження: 11-кп/813/470/19
Номер справи місцевого суду: 509/357/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.07.2018 р. про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження №0002470 від 24.11.2017 року відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою суду першої інстанції було частково задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_7 та скасовано арешт автомобіля PEUGEOT Partner, д/н НОМЕР_1 , 2001 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , що був накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 27.11.2017 р. в рамках кримінального провадження №0002470 від 24.11.2017 р. відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання потерпілого, суд зазначив, що на теперішній час провадження закінчено, однак вимога про безоплатну передачу автомобіля задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до постанови КМУ, витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, здійснюються за рахунок державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив передачу речових доказів на зберігання.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб яки їх подали.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 не погоджується із оскаржуваною ухвалою, зазначаючи про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду та суперечність висновків суду, оскільки зі змісту ухвали незрозуміло, чому суд першої інстанції, погоджуючись із тим, що автомобіль є речовим доказом та витрати на його зберігання покриваються за рахунок державного бюджету, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та відмову в задоволенні вимоги про безоплатне повернення вилученого автомобіля.

Посилаючись на зазначені доводи, потерпілий просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скасувати арешт майна з вищевказаного автомобіля PEUGEOT Partner, д/н НОМЕР_1 , та зобов`язати відповідальних працівників за місцем зберігання вказаного транспортного засобу безоплатно, тобто без сплати за зберігання, повернути зазначений автомобіль власнику або іншій уповноваженій особі.
В судове засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, подав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, у зв`язку із чим колегія суддів, на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України, з`ясувавши думку прокурора, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності потерпілого.
Заслухавши суддю-доповідача прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого; перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КПК України, витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пункт 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень КПК України» (далі Порядок), передбачає, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
При цьому, згідно із п. 32 зазначеного Порядку, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Вироком Овідіопольського райсуду Одеської області від 11.06.2018 року ОСОБА_8 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому було призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
Окрім того, вироком суду речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль PEUGEOT Partner, д/н НОМЕР_1 , повернено ОСОБА_9 за належністю (а.с. 60).
Водночас, при ухваленні вироку судом не було вирішено питання про скасування арешту вищевказаного автомобіля, що послугувало підставою для звернення потерпілого до суду із відповідною заявою про скасування арешту.
Як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваної ухвали Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.07.2018 року (а.с. 81), суд задовольнив частково клопотання потерпілого ОСОБА_7 про скасування арешту майна, загалом скасувавши арешт, накладений на автомобіль PEUGEOT Partner, д/н НОМЕР_1 , однак залишив поза увагою вимогу потерпілого щодо безоплатного повернення автомобіля власнику або уповноваженій особі.
Водночас, в мотивувальній частині ухвали, як на підставу для відмови в задоволенні вимоги про безоплатне повернення автомобіля, суд посилається на зазначений вище пункт Порядку, відповідно до якого фінансування витрат на зберігання речових доказів здійснюється за рахунок органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
З огляду на викладене, висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання в цій частині суперечать викладеним в мотивувальній частині доводам про існування законних підстав для задоволення клопотання потерпілого в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.
Враховуючи те, що судом було допущене неправильне тлумачення вимог Порядку, що, в свою чергу, призвело до безпідставної відмови в задоволенні вимог потерпілого про повернення без плати за зберігання, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково та змінити ухвалу суду, доповнивши резолютивну частину вказівкою про зобов`язання відповідальних працівників за місцем зберігання зазначеного транспортного засобу безоплатно (без плати за зберігання) повернути ОСОБА_9 або іншій уповноваженій особі вищезазначений автомобіль.

Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 419, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.08.2018 року про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0002470 від 24.11.2017 року відносно ОСОБА_8 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України змінити.

Доповнити резолютивну частину ухвали вказівкою про зобов`язання відповідальних працівників за місцем зберігання зазначеного транспортного засобу безоплатно (без плати за зберігання) повернути ОСОБА_9 або іншій уповноваженій особі автомобіль PEUGEOT Partner, д/н НОМЕР_1 .
В решті ухвалу суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4