ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1853/18
Провадження №1-кп/477/62/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000194, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України щодо якого запобіжний захід не обирався,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
30 червня 2018 року близько 12.28 години, обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи технічно не справним транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічна несправність якого полягала в несправності ходової частини - наявність тріщин балки задньої підвіски, яка має експлуатаційний характер, рухався по автомобільній дорозі Н-11, сполученням «Дніпро Миколаїв» у Вітовському районі Миколаївської області, з боку м. Миколаєва у напрямку м. Баштанка, по сухій асфальтованій проїзній частині, в ясну сонячну погоду без опадів, зі швидкістю 60 - 70 км/год., в салоні у якого знаходилися пасажири ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час руху, приблизно на відстані двох кілометрів від смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, через вищевказану технічну не справність, яку обвинувачений ОСОБА_5 міг виявити при регулярному технічному обслуговуванні при наявності необхідних умов (оглядом автомобіля з оглядової ями або на підйомнику з відповідним освітленням) і усунути належним технічним обслуговуванням шляхом заміни дефектного вузла, після повної руйнації перерізу балки задньої підвіски обвинувачений ОСОБА_5 втратив керування над автомобілем, що в свою чергу призвело до неконтрольованого відведення автомобіля у лівий бік від обраного водієм напрямку і перекидання його за межами проїзної частини. В результаті дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП) від отриманих тілесних ушкоджень в результаті перекидання вищевказаного транспортного засобу пасажир ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Згідно висновку судово - медичної експертизи від 26 липня 2018 року №540, смерть ОСОБА_8 , настала в результаті об`ємної відкритої черпно - мозкової травми з об`ємними руйнуваннями кісток черепа розтрощення речовини головного мозку.

Своєчасним виконанням вимог пункту 2.3 «а» Правил дорожнього руху України який передбачає, що перед виїздом необхідно перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, обвинувачений ОСОБА_5 міг виявити технічну несправність свого транспортного засобу і запобігти настанню вищевказаної ДТП, так як транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і відповідно, його експлуатація пов`язана з підвищеною небезпекою для учасників дорожнього руху він завжди повинен бути у справному стані. У разі не можливості виконання цієї вимоги експлуатація транспортного засобу не допускається до приведення його у справний стан. Згідно висновку автотехнічної експертизи (механізму ДТП) від 25 липня 2018 року №18-700 встановлено, що стан ходової частини транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП не відповідав вимогам пункту 31.1 Правил дорожнього руху України. Наявність несправності ходової частини знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним повністю, у вчиненому розкаявся. Суду пояснив, що він дійсно, при викладених в обвинувальному акті обставинах, грубо порушив Правила дорожнього руху України, скоївши дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначити на розсуд суду.

Винність обвинуваченого підтверджуються його показаннями, які відповідають фактичним обставинам справи і які ніким не оспорювались, тому за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів, суд визнав за недоцільне на підставі частини 3 статті 349 КПК України, при цьому, попередньо з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст вказаної обставини та добровільність їх позицій, а також роз`яснивши процесуальні наслідки зазначеного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому суд не встановив.

Враховуючи особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вчинив злочин не перебуваючи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, його щире каяття, наявність на утримання малолітньої дитини, суд вважає за можливе призначити йому основне покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі та звільнити його від відбування покарання на підставі статті 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати меті покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Згідно частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статей 75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на обвинуваченого наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 на користь держави витрати на залучення експерта - проведення судово-автотехнічної експертизи №18-700 в розмірі 4004,00 грн.

Речовий доказ по справі - автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового затриманого транспорту ДП МВС «Інорм-ресурси» в с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області по вул. Дорожня, 1А повернути ОСОБА_5 у реальне володіння, користування та розпорядження.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_11