КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1887/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року,
за участю:

представника власника майна ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.12.2018 року задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на речі та документи, що були вилучені04.12.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 08.11.2017 року про тимчасовий доступ до речей і документів у приміщенні Київської міської митниці ДФС, а саме:
1)Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.001, сертифікат якості № 170008;
2)Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.002, сертифікат якості № 170009;
3)Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170010;
4)Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170011;
5)Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.001, сертифікат якості № 170116;
6)Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.002, сертифікат якості № 170117;
7)Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170118;
8)Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170119;
9)Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170120;
10)Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170121;
11)Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170122;
12)Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170123;
із забороною (обмеженням) користування та розпорядження ними ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.12.2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник зазначає, що слідчим було порушено строки звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту.
Крім того, після звернення представника до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, останній, в порушення вимог кримінально процесуального законодавства, вилучене майно не повернув, незважаючи на винесення Печерським районним судом м. Києва від 01.11.2018 року ухвали, якою було зобов`язано компетентних посадових осіб СВ ГУ СБ України повернути речі ОСОБА_6 .
На думку представника, слідчим не було долучено до клопотання підтверджуючих документів, що вказане майно є власністю ОСОБА_6 , є тимчасово вилученим і не поверненим до того моменту, що не дало можливості слідчому судді прийняти об`єктивне та обґрунтоване рішення.

Представник також зазначає, що ОСОБА_6 не є підозрюваним чи обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні, а отже накладення арешту на майно, що перебуває у його власності є незаконним та необґрунтованим.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2018 року. В обґрунтування пропущення строку на апеляційне оскарження, представник власника майна зазначає, що клопотання прокурора було розглянуте слідчим суддею без повідомлення власника майна та/або його представника, про існування оскаржуваної ухвали, власнику майна стало відомо за п`ять днів до подання апеляційної скаргипід час моніторингу судових рішень на офіційному сайті судових рішень.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційного провадження. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, вбачається, що клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна або його представника, копію ухвали останніми отримано не було, а про існування оскаржуваної ухвали власнику майна ОСОБА_6 стало відомо випадково, під час моніторингу судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень за п`ять днів до подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу було подано 01.03.2019 року, тобто вона є такою, що подана в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000266 від 01.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що 20.10.2017 року під час проведення на території зони митного контролю відділу митного оформлення № 1 м/п «Аеропорт «Київ (Жуляни)» переогляду вмісту відправлення за авіанакладною № 141-0143 6046 від 19.10.2017 року, оформленої від імені громадянки України ОСОБА_10 на рейс авіакомпанії Fly Dubai № FZ730/20 «Київ-Дубаї-Москва», співробітниками Київської міської митниці ДФС спільно із співробітниками СБ України виявлено 12 запасних частин до літаків АН-72 та АН-74, які, згідно попередньої експертної оцінки, належать до товарів подвійного використання, міжнародна передача яких повинна здійснюватися на підставі дозволу Державного експортного контролю.
04.12.2017 року слідчим управлінням Головного управління на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/66157/17-к про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у Київській міській митниці ДФС вилучені наступні предмети:

1.Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.001, сертифікат якості № 170008;

2.Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.002, сертифікат якості № 170009;

3.Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170010;

4.Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170011;

5.Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.001, сертифікат якості № 170116;

6.Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.002, сертифікат якості № 170117;

7.Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170118;

8.Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170119;

9.Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170120;

10.Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170121;

11.Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170122;

12.Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170123.

На підставі того, що вказані предмети є об`єктами протиправних дій та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 від 04.12.2017 року вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та визначено місце їх зберігання в камері речових доказів СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області.

17.12.2018 року слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на речі та документи у кримінальному провадженні №0000266 від 01.11.2017 року, що були вилучені 04.12.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 08.11.2017 року про тимчасовий доступ до речей і документів у приміщенні Київської міської митниці ДФС, а саме:

1)Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.001, сертифікат якості № 170008;
2)Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.002, сертифікат якості № 170009;
3)Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170010;
4)Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170011;
5)Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.001, сертифікат якості № 170116;
6)Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.002, сертифікат якості № 170117;
7)Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170118;
8)Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170119;
9)Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170120;
10)Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170121;
11)Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170122;
12)Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170123;
заборонивши(обмеживши) користування та розпорядженням ними ОСОБА_6 та визначити місцем зберігання речових доказів на час досудового розслідування камеру речових доказів слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3-А.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.12.2018 року задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на речі та документи, що були вилучені 04.12.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 08.11.2017 року про тимчасовий доступ до речей і документів у приміщенні Київської міської митниці ДФС, а саме:
1)Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.001, сертифікат якості № 170008;
2)Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.002, сертифікат якості № 170009;
3)Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170010;
4)Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170011;
5)Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.001, сертифікат якості № 170116;
6)Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.002, сертифікат якості № 170117;
7)Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170118;
8)Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170119;
9)Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170120;
10)Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170121;
11)Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170122;
12)Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170123;
із забороною (обмеженням) користування та розпорядженням ними ОСОБА_6 та визначено місцем зберігання речових доказів на час досудового розслідування камеру речових доказів слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, за адресою: м. Київ, пров. Аскольдів, 3-А.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього, слідчий суддя встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як саме клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, слідчий, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанову слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 від 04.12.2017 року, згідно якої майно, на яке він просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій, всупереч доводам представника власника майна, зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України.
Колегія суддів звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Недотримання органом досудового розслідування строків звернення з клопотанням про накладення арешту на майно не визначені КПК України як підстава для скасування ухвали слідчого судді про арешт майна.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду провадження, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на речі та документи, що були вилучені04.12.2018 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 08.11.2017 року про тимчасовий доступ до речей і документів у приміщенні Київської міської митниці ДФС, а саме:
1)Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.001, сертифікат якості № 170008;
2)Сервокомпенсатор РВ 72.04.3205.000.002, сертифікат якості № 170009;
3)Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170010;
4)Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170011;
5)Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.001, сертифікат якості № 170116;
6)Сервокомпенсатор елерона 72.04.3515.100.002, сертифікат якості № 170117;
7)Тример РВ 72.04.3224.000.001, сертифікат якості № 170118;
8)Тример РВ 72.04.3224.000.002, сертифікат якості № 170119;
9)Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170120;
10)Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170121;
11)Тример РН 72.04.3335.000.000, сертифікат якості № 170122;
12)Тример елерона 72.04.3514.100.000, сертифікат якості № 170123;
із забороною (обмеженням) користування та розпорядженням ними ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4