Справа № 646/1085/19
№ провадження 1-в/646/101/2019
У Х В А Л А

12.04.2019 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові у залі суду у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» про застосування умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 . В обґрунтування подання зазначено, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.02.2010 р. Під час перебування в Сімферопольському слідчому ізоляторі до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо. З 14.06.2011 р. відбуває покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)». За період відбування покарання в установі норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи порушував 1 раз, за що був покараний у дисциплінарному порядку. За сумлінну поведінку і ставлення до праці та виконання робіт по благоустрою території установи, адміністрацією установи заохочувався 14 разів. Характеризується позитивно. Працевлаштований у дільниці «Ливарня» ливарником з відрядною оплатою праці, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт», у вільний від роботи час займається самоосвітою, підгримує соціально-корисні зв`язки з братом за допомогою телефонних розмов та побачень, отримує посилки та передачі.

В судовому засіданні представник ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» подання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у поданні.

Засуджений в судовому засіданні просив задовольнити подання, посилаючись на те, що свою вину повністю усвідомив.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, має на момент звернення з даним клопотанням установою відбування покарань лише 1 заохочення після попередньої відмови в умовно-достроковому звільненні його від відбування покарання, інших вагомих доводів ані ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», ані засудженим в обґрунтування подання не надано. З засудженого ОСОБА_5 за вироком суду стягнуто на користь потерпілих у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди 305995 гривень, але засуджений не намагався відшкодувати шкоду.

Вислухавши представника ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», засудженого ОСОБА_5 , думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що вироком Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 20.01.2011 р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна.

У висновку характеристики ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» від 13.02.2019 р. на засудженого ОСОБА_5 зазначено, зокрема, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Згідно довідки ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» засуджений ОСОБА_5 працює на виробництві установи на дільниці «Ливарня» різноробом з відрядною оплатою праці та виконує роботи з благоустрою установи виконання покарань, дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Відповідно до довідки ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» засуджений ОСОБА_5 згідно вироку Київського райсуду м. Сімферополя АР Крим від 20.01.2011 р. має майновий позов на загальну суму 309183,30 гривень, а саме 5995,00 грн. - матеріальний збиток, 300000,00 грн. - моральний збиток, 3188,30 грн. витрати на проведення експертизи. Станом на 01.02.2019 р. виконавчі листи до установи не надходили, добровільно за експертизу сплачено 3188,30 грн.

Рішенням адміністрації ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» станом на 15.11.2017 р. визнано недоцільним застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 .

З довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 убачається, що останньому 26.09.2018 р. оголошено подяку за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутної частини покарання.

Суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 хоча і відбув встановлену законом частину строку покарання, але не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також не довів своєю діяльністю прагнення спокутувати вину за вчинений злочин. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення. Представником ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» не надано конкретних переконливих доказів того, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, не доведено готовність до самокерованої поведінки засудженим, аналіз його характеристик дає підстави зробити висновок, що він не готовий до сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, не готовий дотримуватися норм чинного законодавства, тобто є ресоціалізованою особою, про що свідчить серед іншого наявність фінансових зобов`язань за вироком Київського райсуду м. Сімферополя АР Крим від 20.01.2011 р. Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 не містять відомостей про розгляд питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 81 КК України
у х в а л и в:

В задоволенні подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.04.2019 року.

Суддя: ОСОБА_1