Справа № 480/1620/18
Провадження № 1-кп/480/130/19
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 лютого 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 01.03.2017 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.289 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн; 02.03.2018 Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що з 08год.00 хв. 05.07.2018 року до 08год.00хв. 06.07.2018 року заступили на добове чергування по Миколаївському району Миколаївської області поліцейський СРПП №2 Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області сержант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП № 4 Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області капрал поліції ОСОБА_7 на службовому автомобілі марки Mitsubishi Outlender державний реєстраційний номер № НОМЕР_1 .
Згідно примітки до ст.342 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються представниками влади (працівниками правоохоронних органів).
Під час несення служби 05.07.2018 близько 11 год. 15 хв. на службовий планшет прийшло повідомлення від оператора служби «102» за фактом того, що звернулась ОСОБА_8 із заявою про те, що по АДРЕСА_3 відбувається бійка між чотирма невідомими особами.
Прибувши на вказану адресу близько 12:00 години співробітниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неподалік від домоволодіння АДРЕСА_4 були виявлені ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 між якими відбувався конфлікт, який супроводжувався нецензурною лайкою.
З метою припинення протиправних дій останніх, співробітником Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 було зроблено усне зауваження, на що ОСОБА_4 , не відреагував та протиставив свою поведінку існуючим нормам моралі в суспільстві з хуліганських мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, почав безпідставно висловлюватись нецензурно в бік співробітників поліції, погрожувати фізичною розправою.
На неодноразові вимоги поліцейського припинити протиправні дії ОСОБА_4 не реагував та продовжив виражатись нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою, після чого, продовжуючи свої хуліганські дії він підійшов до поліцейського СРПП № 2 ОСОБА_6 та схопив останнього за формену футболку і почав тягнути, тим самим проявляючи особливу зухвалість. На вказані дії поліцейським ОСОБА_6 було зроблено зауваження ОСОБА_4 та застосовані міри до припинення протиправних дій, однак останній, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, почав плювати на формені штани поліцейського та завдавати удари ногами по ногам поліцейського.
В подальшому, ОСОБА_4 , після того як його посадили до службового автомобілю, продовжуючи свої протиправні дії, ногами розбив скло задньої лівої двері службового автомобілю марки Mitsubishi Outlender державний реєстраційний номер № НОМЕР_1 вартістю 6963,60 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов`язаному з опором представникові влади, який виконував обов`язки з охорони громадського порядку.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.
При цьому суд керується практикою ЄСПЛ, зокрема Рішенням від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України, за яким суд при оцінці доказів керується критерієм поза розумним сумнівом. При якому доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та взаємоузгоджених.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину
Обставина, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, є те що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який засуджений вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 2 березня 2018 року до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, пом`якшуючі та обтяжуючи обставини та вважає, що ОСОБА_4 слід ізолювати від суспільства обравши йому міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.296 КК України із застосуванням ст.71 КК України.
Призначене покарання, відповідно до вимог ст. 50 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому беручі до уваги передбачені ст. 177 КПК України мету і підстави застосування запобіжного заходу, а також ризики у поведінці обвинуваченого, які слід попередити, стосовно ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також з матеріалів справи вбачається, що ГУНП в Миколаївській області заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 6963грн.60коп., який підтверджується матеріалами кримінального провадження і не оспарюється обвинуваченим ОСОБА_4 , який підлягає задоволенню.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.177, ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 2 березня 2018 року та призначити йому остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, призначене ОСОБА_4 вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 березня 2017 року, виконувати самостійно.
До строку відбування покарання на підставі ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.07.2018 по 04.02.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в закону силу відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню застосувати тримання під вартою, строк покарання за даним вироком обчислювати з 04.02.2019 року.
Цивільний позов ГУНП в Миколаївській області до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ГУНП в Миколаївській області матеріальну шкоду в розмірі 6963 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят три ) грн. 60 коп.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: формений одяг потерпілого ОСОБА_6 повернути потерпілому, відеозаписи залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

04.02.2019