Справа № 357/1420/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000139 від 16.01.2019 р. щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тадіївка Володарського району Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської обл., громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , раніше не судимого,

обох обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обох обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 06.02.2019 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин за наступних обставин.

16.01.2019 р. близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Героїв Небесної сотні навпроти парку «Слави», на території парку ім. Т.Г. Шевченка в м. Біла Церква помітили потерпілого ОСОБА_5 , котрий йшов в напрямку центру міста та перейшов через міст, який веде на масив «Піщаний» в м. Біла Церква.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на здійснення відкритого викрадення майна ОСОБА_5 та обговоривши деталі вчинення вказаного злочину, непомітно для останнього, почали слідувати за ним.

У подальшому, через декілька хвилин, після того як потерпілий ОСОБА_5 перейшов вказаний міст, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на здійснення грабежу, перебуваючи в агресивно-насильницькому стані, діючи із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, зненацька здійснили напад на ОСОБА_5 , який полягав у тому, що ОСОБА_6 умисно наніс останньому удар кулаком в голову потерпілого, від якого той впав на землю, а ОСОБА_7 продовжив наносити удари ногами по тілу потерпілого ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, почали відшукувати по кишеням куртки та штанів, в яку був одягнутий потерпілий, належне йому майно.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , користуючись безпорадним станом потерпілого, знайшли та забрали з кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки «Huawei» вартістю 2466 грн. 67 коп., портфель марки «CFS» моделі «sport» вартістю 416 грн. 33 коп., після чого з місця вчинення злочину втекли, майном потерпілого ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд, чим завдали останньому майнову шкоду на загальну суму 2883 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України - відкрите заволодіння чужим майном, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоди про визнання винуватості від 03.05.2019 р., укладені між прокурором ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 - з іншого боку, а також між прокурором ОСОБА_3 - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 - з іншого боку.

Потерпілий ОСОБА_5 надав згоду на укладення вищезазначених угод про визнання винуватості.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості від 03.05.2019 р. на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України, ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, пояснивши про причини скоєння кримінального правопорушення та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2(два) роки та покладенням згідно ст.76 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_6 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_6 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_6 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч.2 ст.186 КК України, погоджену сторонами угоди у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2(два) роки та покладенням згідно ст.76 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_6 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Також, відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості від 03.05.2019 р. на підставі ст.ст.468,469,472 КПК України, ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, пояснивши про причини скоєння кримінального правопорушення та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_7 у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2(два) роки та покладенням згідно ст.76 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_7 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_7 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_7 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч.2 ст.186 КК України, погоджену сторонами угоди у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2(два) роки та покладенням згідно ст.76 КК України обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України, дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_7 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Huawei», портфель марки «CFS» моделі «sport», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 згідно розписки необхідно залишити йому по-приналежності.

В ході досудового слідства та судового розгляду потерпілим цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 03.05.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000139 від 16.01.2019 р. між прокурором ОСОБА_3 - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 - з іншого боку - затвердити.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити покарання 4(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки, поклавши обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Угоду про визнання винуватості, укладену 03.05.2019 р. у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000139 від 16.01.2019 р. між прокурором ОСОБА_3 - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником адвокатом ОСОБА_4 - з іншого боку - затвердити.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити покарання 4(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки, поклавши обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Huawei», портфель марки «CFS» моделі «sport», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 згідно розписки залишити йому по-приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1