Провадження № 1-кп/638/1423/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження №0003605 від 19.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, який перебуває в умовах СІЗО УДПтС України в Харківській області №27,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
встановив:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

14.12.2018 року ухвалою суддів вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки воно в повній мірі відповідає положенням ст.291 КПК України.
Крім того, прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , в обґрунтування якого посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду з метою уникнення кримінального покарання; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу, просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст.314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого, потерпіла, представник потерпілої.

На даний час є недоцільним витребування будь-яких документів чи речей.

Сторони вправі заявити клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей згідно положень ст.350 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, колегія суддів дійшла висновків про задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Разом з цим Конституційний Суд України (рішення від 23.11.2017 справа № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України) вважає, що положення третього речення частини третьої статті 315 Кодексу в частині, що передбачає поширення продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, та без перевірки судом обґрунтованості підстав для його застосування, за яких такий запобіжний захід був обраний на стадії досудового розслідування, суперечить вимогам частин першої, другої статті 29 Конституції України.
Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжний захід тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (ч.4 ст.176 Кримінального процесуального кодексу).
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Злочин, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ч.4 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до п`ятнадцяти років.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , колегією суддів враховується наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та, усвідомлюючи міру покарання, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання, за яке передбачене позбавлення волі від 7 до 15 років; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 16 лютого 2019 року.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 177,183, 314-316, 369, 372 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15-00 годину 26 грудня 2018 року.

Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох суддів.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу, представника потерпілої.

Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 16 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3