Дата документу 18.03.2019 Справа № 314/5129/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/5129/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/772/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Камянської ВК (№101)»

розглянула 18 березня 2019 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,засудженого вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2017 року за ч.2 ст.186 КК України до 5-ти років позбавлення волі.

Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області
від 20 грудня 2018 року обставини:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання.

Суд, дослідивши матеріали провадження, а також дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, за місцем відбуття покарання характеризується посередньо, заходів до свого працевлаштування не приймав, за весь час відбуття покарання заохочень не мав, натомість неодноразово припускав порушення умов відбуття покарання, за що 3 рази піддавався дисциплінарним стягненням, прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, просить розглянути його справу щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення в порядку ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення вимогам апеляційної скарги засудженого, вказавши, що поведінка засудженого не була сумлінною за весь час відбуття покарання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2017 року за ч.2 ст.186 КК України до 5-ти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Як було встановлено судом і вбачається з матеріалів справи засудженого ОСОБА_7 , за час перебування в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» характеризується посередньо, зокрема: порушував вимоги режиму відбування покарання, за що три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення не погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу.

Відповідно до ст. 126 Кримінальне-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою.

Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи.

В скоєному злочині вину визнає, розкаюється.

За наданими з установи відбуття покарання характеристиками та довідками, ОСОБА_7 загалом характеризується посередньо.

Проте, однією із обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

За час перебування в установі, виходячи з даних довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_7 має догани, які в установленому порядку не погашені, а також наявний факт притягнення останнього у березні 2018 року до дисциплінарної відповідальності за не виконання робіт по благоустрою установи, за що було накладено стягнення. При цьому заохочення відсутні (а.п. 7).

Протягом всього часу відбування покарання засуджений був працевлаштований лише протягом нетривалого проміжку часу, а саме у 2018 році працював лише протягом 7 місяців, що є незначним періодом (а.п. 11).
Тобто, дані про особу засудженого ОСОБА_7 за період відбування ним покарання беззаперечно не свідчать про його усталену сумлінну поведінку і, відповідно, доведення його виправлення.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.

При цьому судова колегія приймає до уваги, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово судимий (а.п. 5, 12),однак подальші дії засудженого свідчать про те, що останній на шлях виправлення не став та знову продовжив свою злочину діяльність, що у сукупності із поведінкою останнього під час відбуття покарання за останнім вироком, наявності притягнення до дисциплінарної відповідальності свідчить про те, що засуджений не довів, що його поведінка є стабільно позитивною та активною, а отже і не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Таким чином, судом дослідженні всі обставини по справі та надана їм належна оцінка, що спростовує доводи апелянта щодо порушення порядку дослідження доказів.
Твердження апелянта про наявність підстав для застосування до нього положень ст. 81 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Отже, ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Висновок суду про те, що до засудженого ОСОБА_7 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином обґрунтований, тому, підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає, оскільки на даний час відсутні достатні відомості, які б свідчили про дійсне виправлення засудженого ОСОБА_7 і слугували б підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4