Ухвала
Іменем України
20 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 366/3597/17
провадження № 51-9763 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 серпня 2018 року,

встановив:

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 305 Кримінального кодексу України (далі КПК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна, частиною 3 статті 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк10 років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з

18 червня 2018 року.

На підставі статті 72 КК зараховано засудженому ОСОБА_4 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 22 липня 2017 року по 18 червня 2018 року(відповідно до змісту вироку).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 серпня 2018 року вирок Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року - залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги захисника вбачається, що він не погоджується з вироком Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 серпня 2018 року.

Перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається судове рішення, що оскаржується, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Крім того, відповідно до частини 6 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонами кримінального провадження і учасникам судового провадження.
В той час, як у частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, захисник ОСОБА_4 у вступній частині своєї касаційної скарги вказує, що оскаржує вирок Іванківського районного суду Київської області від

14 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 11 липня

2018 року, натомість в прохальній частині цієї скарги просить скасувати вирок Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 серпня 2018 року, чим допустив суперечності в касаційній скарзі.

Вказане позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження за касаційною скаргою та прийняти остаточне рішення за наслідками її розгляду.

Крім того, як видно зі змісту касаційної скарги захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Також, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судових рішень, з урахуванням вимог статті 412 КПК.
При цьому захисник, посилаючись на аналогічні порушення судом апеляційної інстанції, також не вказує такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та не зазначає яких помилок допустився суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного рішення.
До того ж, захисник не додав до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження.
Водночас захисник, убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, не звернув уваги на те, що касаційний суд має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджені всебічно, повно й об`єктивно.

Разом з цим, у частині 1 статті 50 КПК визначено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Як вбачається з доданих до касаційної скарги документів, захисник на підтвердження повноважень надав доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 . Однак, захисник не надав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Таким чином, недодержання скаржником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Іванківського районного суду Київської області від 18 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 серпня 2018 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3