Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1768/17
Провадження №: 1-кп/332/437/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника КП «Водоканал» ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001344 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Запоріжжя, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, місця реєстрації не має, без певного місця проживання, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
19.11.2018 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області направив до Заводського районного суду м. Запоріжжя вказаний обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник, представник КП «Водоканал» та обвинувачений вважали, що підстав для повернення справи прокурору немає, справа підсудна Заводському районному суду м. Запоріжжя та просили призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників провадження, перевіривши обґрунтованість доводів прокурора матеріалами справи, суд дійшов висновку про неможливість призначення справи до судового розгляду, адже наявні підстави для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.

В підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 був заарештований ухвалою слідчого судді від 15.11.18р.

ОСОБА_6 суду пояснив, що після арешту, який відбувся 15.11.18р., з ним не проводились жодні слідчі дії.

Але, з матеріалів справи вбачається, що, нібито, 16.11.18р. обвинуваченому були відкриті матеріали кримінального провадження, та 16.11.18р. обвинуваченому було вручено обвинувальний акт, який також був затверджений в цей день.

При цьому, згідно довідки Запорізького ІТТ № 516/49/01-218 від 20.11.18р. ОСОБА_6 був доставлений до ІТТ 15.11.18р. в 20-30 год. та 16.11.18р. в 09-00 год. плановим конвоєм доставлений до Запорізького СІЗО, і за цей період з ОСОБА_6 слідчі дії не проводились (а.с.39).

Окрім того, згідно довідки Запорізького СІЗО № 2/10-9228 від 06.12.18р., ОСОБА_6 надійшов до СІЗО 16.11.18р., і в період з 16.11.18р. по 19.11.18р. слідчі дії з ОСОБА_6 не проводились, до теперішнього часу з ОСОБА_6 ніхто не спілкувався (а.с.59).

Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження твердження ОСОБА_6 про те, що після арешту 15.11.18р. з ним слідчі дії не проводились.

За таких обставин суд приходить до висновку, що фактично 16.11.18р. обвинуваченому не відкривались матеріали цього кримінального провадження та не вручався обвинувальний акт, який було складено слідчим та затверджено прокурором тільки 16.11.18р.

Зазначені обставини є грубим порушенням права обвинуваченого на захист та на доступ до матеріалів кримінального провадження, якими прокурор обґрунтовує своє обвинувачення, що не може бути усунуто судом в ході розгляду справи по суті.

Окрім того, всупереч вимогам ст. 291 КПК України в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 не зазначений розмір витрат на проведення експертизи розміру шкоди, завданої злочином, тоді як в силу п.6 ч.2 ст.242 КПК України проведення експертизи для визначення розміру матеріальних збитків є обов`язковим. З приводу не проведення експертизи судом вже поверталась справа ухвалою від 05.02.18р., але слідчий зазначені вимоги закону не виконав, експертиза з метою визначення вартості збитків по справі наразі так і не проведена.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для його повернення прокурору.

Також в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою. Інші учасники процесу віднесли розгляд цього питання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, оскільки суду стороною захисту не було надано доказів того, що перестали існувати ризики, які були враховані судом 15.11.18р. при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тим більше що сам ОСОБА_6 пояснив, що він не має постійного місця проживання та не з`являвся до слідчого, тому був оголошений у розшук.

Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України- повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Запорізькому СІЗО, на строк до 22 лютого 2019 року.
Копію ухвали направити до Запорізького СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1