ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/547/19 Справа № 202/1363/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пролетарське Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працевлаштованого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , було задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01 червня 2019 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що існує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також викладені слідчим у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є обґрунтованими.
Так, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , який на даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого у групі з іншими особами, як за ознаками ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також ризику переховування від органів досудового розслідування, та/або суду; незаконного впливу на свідків, інших можливих співучасників злочину та осіб, які володіють відомостями про обставини вчинення злочину, а також те, шо ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано і інші дані щодо особи ОСОБА_8 , в тому числі відомості щодо його сім`ї, місця проживання, місця роботи, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.
Зазначене вказувало на необхідність продовження обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 від 04 квітня 2019 року та постановити нову ухвалу, відмовивши у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що до підозрюваного цілком можливо було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК України, оскільки тримання під вартою щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, як це особливо наголошується, неодноразово в ухвалі, раніше не судимої, є занадто суворим запобіжним заходом та розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.
Звертає увагу, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів слідства, та він розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі, та він бажає розібратися об`єктивно в ситуації, що склалася, до якої він не має причетності.
Зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказано, що підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, але ніяких речових доказів у нього, та його помешканні під час обшуку, який проводився раптово, не було знайдено, що свідчить, що він не скоював дане кримінальне правопорушення, і в нього не може бути ніяких речових доказів.
Також зазначає, що жодних доказів які б прямо підтверджували причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення злочину передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України окрім не обґрунтованих показів потерпілих, немає, тому підозра, пред`явлена його підзахисному, є необгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до вимог частин 3, 4, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000538 від 22 грудня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст. 289 КК України.
06 лютого 2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
07 лютого 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у житло та інше приміщення, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року, відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.04.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців тобто до 06 серпня 2019 року включно.
01 квітня 2019 року старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на 60 діб.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у скоєному вищевказаному злочині підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Посилання ж сторони захисту на недоведеність провини підозрюваного у скоєнні вищезазначеного злочину, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, існує необхідність у проведені та завершенні виконання слідчих (розшукових) дій, зазначених у клопотанні, які потребують додаткового часу.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що заявлені ризики об`єктивно існують, не зменшилися та для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, апеляційним переглядом встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового слідства та існували під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, а саме підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь - яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також слідчий суддя врахував той факт, що ОСОБА_8 скоїв особливо тяжкий злочин, вчинений групою осіб, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтовано прийшов до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи ж захисника про неврахування слідчим суддею наявності міцних соціальних зв`язків, наявності зареєстрованого місця проживання, відсутності майнової шкоди, які не дадуть ОСОБА_8 можливості порушувати належну процесуальну поведінку, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки зазначені факти не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного та вважає, що підстави, на які послався слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , виправдовують подальше тримання його під вартою.
Отже, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_8 в межах строків досудового розслідування.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, продовжений судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 197, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4