Справа № 524/9662/18
Провадження 1-кп/524/497/18
УХВАЛА

26.11.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі колегії суддів : головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001241 від 18.04.2018 року відносно вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 187 ч.3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, ст.. 185 ч.2, ст. 187 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

23.11.2018 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001241 від 18.04.2018 року відносно вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст.. 187 ч.3 КК України та відносно вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, ст.. 185 ч.2, ст. 187 ч.3 КК України.
Цього ж дня відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею.
23.11.2018 року ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду і заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , оскільки є ризики , передбачені ст.. 177 КПК України , що обвинувачений може ухилитись від явки до суду, також скоїв особливо тяжке та середньої тяжкості кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, також прокурором було заявлено клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , яке судом було задоволено. Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підтримали думку прокурора, щодо необхідності призначення справи до судового розгляду, також не заперечують проти виклику до судового засідання свідків, зазначених прокурором . Відносно застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_6 , просить суд змінити запобіжний захід на більш м`який,а саме на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електоронних засобів контролю , оскільки прокурором не були доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України, також суду не надано доказів того , що обвинувачений може ухилитись від явки до суду , здійснити незаконний вплив на потерпілих та свідків, ризики , які зазначені прокурором стосуються дій обвинуваченого в майбутньому , також доказів того , що обвинувачений ОСОБА_8 за попередньою змовою з овбинуваченим ОСОБА_9 вчинив розбій суду не надано , і прокурором не надано суду протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_9 де він пояснює про те , що розбій вчинив один , також вважає , що потерпілою особою по данному епізоду буде не фізична особа ОСОБА_30 , а юридична особа ПрАТ "УФГ" згідно вимог ст. 55 КПК України , обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав думку свого захисника,просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт , захисника ОСОБА_7 ,яка залишає вирішення клопотання прокурора на розсуд суду , обвинуваченого ОСОБА_9 , який вважає , що необхідно змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт , так як він напад на потерпілу ОСОБА_30 здійснював один .

Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом у судове засідання.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе , що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 де зазначено , що у підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Статтею 29 Конституції України передбачено , що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_8 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Отже , право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене , але тільки на підставах та в порядку , які чітко визначені в законі.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою , згідно з вимогами ст.178 КПК України суд оцінює суспільну небезпечність та тяжкість злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_8 обвинувачується, а органами досудового розслідування останньому висунуте обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості проти власності, при обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає стороною обвинувачення доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.1, п. 3, п. 4, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілих, свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення .
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, суд вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим , з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду , незаконний вплив на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання прокурора судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Але , ОСОБА_8 , не працює , сторона захисту інших доказів , що він працевлаштований суду не надала , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності , не одружений , неповнолітних дітей на утриманні немає , міцних соціальних зв,язків також немає.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного( обвинуваченого ) , а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: що органами досудового розслідування ОСОБА_8 висунуте обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, також обвинувачений знаходячись на волі може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, так як він офіційно не працює, немає постійного джерела існування, тому може вчинити нові кримінальні правопорушення , немає міцних соціальних зв,язків , він не одружений,на утриманні неповнолітніх дітей немає , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності , також знаходячись на волі ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, а для запобігання вказаним ризикам, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів , а саме з 26.11.2018 року по 24.01.2019 року.
Відносно клопотання заявленого захисником ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт , то суд вважає воно не підлягає задоволенню , оскільки відповідно до вимог ст.315 ч.3 КПК України де зазначено , що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право змінити заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, але стороною захисту вищевказане положення закону не було виконане .

Відносно запобіжного заходу застосованого слідчим суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_31 відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою з 03.11.2018 року по 01.01.2019 року , то судом була перевірена обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, підстав для його скасування , зміни не встановлено , також клопотань від учасників судового провадження відповіднодо вимог ст. 315 ч.2 КПК України , з урахуванням вимог розділу ІІ цього Кодексу не заявлено.

Згідно положень ст. 183 ч.4 п.1 КПК України , суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування .
Оскільки злочин у якому висунуте органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_8 вчинений із погрозою застосування насильства , то суд вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.
Керуючись ст.ст.177,178 ,194, 314-316,369, 392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст.. 187 ч.3 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2, ст.. 185 ч.2, ст. 187 ч.3 КК України, до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області на 03.12.2018 року о 11 год.00 хв.
Клопотання , заявлене прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів , а саме з 26.11.2018 року по 24.01.2019 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного західу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електоронних засобів контролю відмовити .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою , встановлений до 01.01.2019 року згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.11.2018 року.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілих ОСОБА_32 , представника потерпілого ПТ ломбард «Роял Кредит» ОСОБА_33 , ОСОБА_30 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , представника потерпілого ТОВ «ДЦ України» ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_42 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ..
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3