Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/2/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 166 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2018 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Оболонь Семенівського району Полтавської області зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000337 від 16.04.2018 року ,
підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.166, 296 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,
підозрюваного ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_11 29.11.2018 року звернувся до слідчого суді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000337 від 16.04.2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166, 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04 грудя 2018 року задоволено вказане вище клопотання слідчого та стосовно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 01.02.2019 року в межах строків досудового розслідування. Визначено розмір застави в межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40540 грн.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя зазначив, що ризики, встановлені в ході обрання та зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 не зменшилися та на даний час продовжують існувати, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.
Прокурором під час розгляду клопотання доведено, що підозрюваний при обранні більш м`якого запобіжного заходів зможе ухилятись від досудового розслідування та/або суду, оскільки неодноразово порушував умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.09.2018 року, що і стало однією з підстав зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.
Крім того, прокурором частково доведено ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, в частині можливості незаконного впливу на свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, що підтверджується протоколом додаткового допиту свідка від 13.11.2018 року (а.к. 25-26) та протоколом допиту свідка від 06.09.2018 року (а.к. 42-45). Так, при допиті свідок ОСОБА_13 вказав, що ОСОБА_14 намагався чинити протиправний вплив на нього як на посадову особу, представника органу опіки та піклування та свідка у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою третіх осіб. Свідок ОСОБА_13 вказала, що ОСОБА_14 при спілкуванні з нею та шляхом розміщення інформації в інтернет-ресурсах намагався чинити на неї тиск, щоб уникнути відповідальності та погрожував вбивством у зв`язку з виконанням нею своїх громадянських та посадових обов`язків.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_14 при обранні менш тяжкого виду запобіжного заходу зможе:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у санкції статті, передбаченої ст.166 КК України, можливе застосування позбавлення волі на строк від 2 до 5 років.
- впливати на свідків, іншого підозрюваного, як тих, що вже допитані у проваджені і дають викривальні свідчення так і тих, що підлягають встановленню та допиту, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь. Реальність настання вказаного ризику, також повязана з тим, що вказані свідки, проживають як в м. Новоукраїнка, де скоєно злочини, так і в с. Рівному Новоукраїнського району Кіровоградської області, де проживає сам підозрюваний.
Згідно матеріалів клопотання підозрюваний ОСОБА_14 ніде не працює, немає стійких соціальних зв`язків, незважаючи на те що є депутатом Новоукраїнської районної ради, характеризується за місцем проживання в м. Новоукраїнка негативно, за місцем проживання с. Рівне з 12-13 серпня 2018 року посередньо, проживав за рахунок випадкових заробітків, постіного місця роботи не мав, а тому застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним, оскільки виконання обов`язків підозрюваного зумовлено лише за його волі.
В апеляційній скарзі на вказане рішення слідчого судді, прокурор Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування до 20. 00 год. 05.02.2019 року, не визначаючи розмір застави.

Посилається на п.1 ч.4 ст. 183 КПК України та вважає, що застава не може бути застосована, у зв`язку з тим, що злочин вчинено із застосуванням насильства та створює загрозу життю та здоров`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_16 та свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

В ході розгляду клопотання слідчим суддею досліджено протоколи допитів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які зазначили, що ОСОБА_8 чинить на них протиправний тиск, а також свідок ОСОБА_13 вказала, що підозрюваний погрожував її життю у зв`язку з виконанням нею посадових та процесуальних обов`язків.

Вказує, що слідчим суддею при визначенні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не правильно обраховано строк, та при повному задоволенні клопотання слідчого, строк тримання під вартою визначено до 01.02.2019 року.

Захисник ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти ухвалу, якою змінити відносно підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухвала була прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що захисника не було повідомлено про розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою, чим порушено право підозрюваного на належний захист.

Захисник не зміг надати відповідні докази на стадії слухання клопотання про продовження строку тримання під вартою та застосувати тактику захисту з підозрюваним, позбавлення участі захисника було позбавлено можливості надати доказ у вигляді зібраних характеризуючих матеріалів.

Вказує, що як в клопотанні так і в судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано належних та достатніх доказів того, що ОСОБА_8 може переховуватися жодному з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею не було досліджено наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, та не було встановлено обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, не розглядалась можливість застосування інших запобіжних заходів.

Зазначає, що ОСОБА_8 не здійснював жодних дій щодо переховування від органів досудового розслідування або суду, під час обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, адреса була визначена на стадії досудового розслідування не фактичного місця проживання, а реєстрації сім`ї ОСОБА_17 , за якої останні не мали можливість фізично проживати.

За матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000337 від 16.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 166, ч.1 ст. 296 КК України, всі докази знаходяться в матеріалах досудового розслідування, всі свідки вже є допитаними, необхідні матеріали досудового розслідування вже є направленими до відповідних експертних установ.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою е може перевищувати 60 днів, однак строк підозрюваному ОСОБА_8 продовжено до 01.02.2019 року.

Під час розгляду матеріалів провадження в суді апеляційної інстанції учасниками судового розгляду створювалися умови щодо затягування розгляду апеляційних скарг, які виразилися в ігноруванні захисником підозрюваного судових засідань. В судове засідання 26.12.2018 року подана заява про відкладення розгляду у зв`язку з його хворобою. В наступне судове засідання підтверджуючих поважності неявки не надано, крім того, 03.01.2019 року із захисником ОСОБА_7 була узгоджена дата наступного судового засідання, та призначено справу до розгляду 10.01.2019 року, про що свідчить розписка про повідомлення про час та місце розгляду апеляційних скарг, від 03.01.2019 року з визначеною датою 10.01.2019 року 14.00 год.

Захисник, будучи завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, 10.01.2019 року електронним зв`язком подав відомості про відкладення судового засідання. Колегія суддів вважає дії захисника такими, що направленні на затягування судового розгляду, та у відповідності до ст. 49 КПК України з метою не порушення права на захист призначено ОСОБА_8 захисника із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області, для проведення окремої процесуальної дії розгляду апеляційних скарг про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду апеляційних скарг підозрюваним та його захисником були заявлені відводи головуючому та складу суду, про що було постановлено ухвалу від 03.01.2018 року, щодо відмови в задоволенні клопотання.
Під час розгляду справи 14.01.2019 року ОСОБА_8 висловився щодо відводу головуючого, колегія суддів залишила зазначене клопотання без розгляду виходячи із вимог ч.4 ст. 81 КПК України, оскільки повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд має право залишити таку заяву без розгляду.
В зв`язку із невиконанням розпоряджень головуючого, відповідно до вимог ч.3 ст. 330 КПК України підозрюваного ОСОБА_8 видалено із зали судового засідання.
Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив ухвалу суду змінити, прокурора, який просив подану апеляційну скаргу задовольнити, заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали подання слідчого про продовження строку тримання під вартою, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч.3 ст.199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Зазначені ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2018 року за №0000337 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166, ч. 1 ст. 296 КК України та 05 вересня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2018 року підозрюваному ОСОБА_8 було змінено обраний Апеляційним судом Кіровоградської області запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.11.2018 року, в зв`язку із неодноразовим порушенням умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме змінив місце проживання, ухилявся від слідства та суду, самовільно залишав зал судових засідань, всупереч обмежень намагався потрапити до малолітньої дитини (а.п. 54-57).
Постановою керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_18 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000337 продовжено до 05 грудня 2018 року.
Старший слідчий СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_11 звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області , за погодженням з прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури, із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 05.12.2018 року в межах строків досудового розслідування.

Оскаржуваною ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2018 року клопотання слідчого - задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 05 грудня 2018 року.
04.12.2018 року слідчим суддею Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області продовжено обраний ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2018 року, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.
Визначено розмір застави для підозрюваного ОСОБА_8 у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40540 грн.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що підозра ОСОБА_8 за ст. 166 КК України, ч. 1 ст. 296 КК України, є обґрунтована.
Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає. Такими доказами є: протокол огляду місця події від 10.08.2018 року, акт обстеження умов проживання від 09.08.2018 року, протокол допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , висновок комплексної судової медичної експертизи №74 від 22.11.2018 року, довідкою про попередній діагноз ОСОБА_16 .

Захисником ОСОБА_7 в судовому засіданні 03.01.2019 року було подані роздруківки з соціальних сетей із сторінки ОСОБА_24 , зазначивши, що остання є дружиною ОСОБА_8 , спілкується із дітьми, і в спілкуванні її не обмежують. Дружина підозрюваного влаштовує свята для дітей, сфотографувавши відобразила їх дійсний стан.
Суд не приймає до уваги зазначені матеріали, оскільки стороною захисту не надано належного підтвердження достовірності наданих доказів, крім того зазначені відомості не впливають на вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 .
Колегія суддів апеляційного суду виходячи із аналізу норм ст.177 КПК України вважає, що ризики мають характеризувати негативну поведінку підозрюваного, через прояв якої ставиться під загрозу належне виконання завдань кримінального провадження, так і конкретні небажані наслідки поведінки підозрюваного, які заважають виконанню завдань кримінального провадження. Зазначені ризики повинні бути обґрунтовані та підтверджені, та не повинні носити вірогідний характер оцінки стороною обвинувачення що можливості виникнення ризиків.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності колегія суддів дійшла наступного висновку, виходячи із наявної обґрунтованої підозри ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 166, ст. 296 КК України; зважаючи на закріплені ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що потребує більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, рішення суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вірним.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчим суддею місцевого суду оцінено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність достатності доказів, що свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_16 , і за наслідками розгляду клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - встановлено, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Судом першої інстанції досліджено можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, та дійшов висновку щодо відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Як встановлено, у підозрюваного ОСОБА_16 немає осіб, яких можливо вважати такими, що заслуговують на довіру, та які можуть поручитися за виконання останнім покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.
За наслідками дослідження матеріалів клопотання, характеризуючих даних підозрюваного, колегією суддів не виявлено доказів того, що на даний час зменшились або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені раніше, що могло б свідчити, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_16 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні.
Щодо вимоги захисника про порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_16 , колегія суддів зазначає наступне. Діючим Кримінальним процесуальним Кодексом України ст.186 встановлено скорочений термін для розгляду даної категорії справ, а саме клопотання про застосування або заміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання.
З матеріалів провадження вбачається, що захисник-адвокат ОСОБА_7 був повідомлений належним чином про судове засідання 04.12.2018 року, довідкою про доставку електронного листа та телефонограмою, яку захисник прийняв (а.п. 79, 81), отже твердження захисника щодо порушення права на захист є безпідставним та спростовується матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_8 було залучено для проведення окремої процесуальної дії захисника-адвоката із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області ОСОБА_25 , із метою недопущення порушення права підозрюваного на захист.
Твердження захисника, що слідча суддя ОСОБА_1 проігнорувала заявлений підозрюваним ОСОБА_8 відвід, що є порушенням норм чинного КПК України є безпідставним, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.12.2018 року, якою в задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_8 про відвід судді відмовлено повністю, мотивуючи своє рішення тим, що заява невмотивована.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не вийшов за межі строку досудового розслідування та враховував вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, продовжив строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, а саме в умисних діях, що виразилися в злісному невиконанні своїх батьківських обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки по відношенню до малолітнього ОСОБА_16 2014 року народження, а тому колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення в даному випадку по відношенню до малолітнього потерпілого мало місце фізичне та психологічне насильство, яке проявлялося у обмеженні дитини в харчуванні, доступі до свіжого повітря та лікуванні. Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння фізичного, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
В контексті п.1 ч.1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
В даному випадку має місце застосування фізичного, економічного та психологічного насильства до малолітнього ОСОБА_16 2014 року народження, який на момент вчинення злочину мав лише повних 3 роки, з боку батька ОСОБА_14 , з яким разом проживали в одному будинку. Злочин закінчений, наслідки тяжкі у виді харчової гіпотрофії тяжкого ступеню, які спричинили шкоду життю, здоров`ю, нормальному фізичному та моральному розвитку неповнолітнього.
Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи, щодо недоцільності визначення розміру застави є обґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без зміни або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, тобто перелік повноважень суду апеляційної інстанції є вичерпним. Вимоги захисника в резолютивній частині апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу не відповідає нормам Кримінального процесуального Кодексу, а апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, а апеляційні вимоги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2018 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 із визначенням розміру застави скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_11 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити обраний ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2018 року, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України у кримінальному провадженні № 0000337 від 16.04.2018 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20.00 год. 05.02.2019 року, в межах строків досудового розслідування.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2