08.04.2019 Єдиний унікальний номер 205/3049/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження №1кп/205/107/19

Єд.унік.№205/3049/15

08 квітня 2019 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000853 від 12 березня 2015 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харцизськ Донецької області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 10 березня 2015 року, близько 11 години, знаходячись біля гуртожитку, який розташований по пр.Свободи 89а, в м.Дніпро, вступили між собою в попередню змову на крадіжку майна, яке належить ПАТ «Дніпропетровський трубний завод». Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в той же день, тобто 10 квітня 2015 року, близько 11 години, діючи за попередньою змовою, наблизились до будівлі гуртожитку, який розташований по пр.Свободи 89а, в м.Дніпро, де переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, згідно з розподіленими ролями, шляхом вільного доступу викрали вхідні металеві, які складались із профільної труби, марки с.3, вагою 50 кг., вартістю 150 грн., після чого з місця злочину зникли, завдавши ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» майнову шкоду на зазначену суму.

Допитані в якості обвинувачених, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали повністю, щиро розкаялися та підтвердили суду, що дійсно вони, при вказаних у обвинувальному акті обставинах, у вказаних місці та час, за попередньою змовою, таємно викрали вхідні металеві двері у гуртожитку, який розташований по пр.Свободи 89а, вартістю 150 грн., після чого з місця злочину зникли, завдавши ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» майнову шкоду на зазначену суму.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинувачених.
Таким чином, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинувачених, які раніше не судимі, характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебувають.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передбачених до ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самими обвинуваченими, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З огляду на зазначене, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , щирого каяття останніх та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинувачених положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для їх виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 491 грн.04 коп.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 - не обирати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 - не обирати.

Стягнути, солідарно, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №410/38 від 22 квітня 2015 року в розмірі 491 гривені 04 копійок.

Речові докази: вхідні металеві двері залишити за належністю у ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апелляционного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1