Справа № 592/1005/19
Провадження № 1-кс/592/595/19
УХВАЛА
про відмову у задоволенні скарги

21 січня 2019 року м.Суми
Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , представника особи яка, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників поліції, -

В С Т А Н О В И В :

17.01.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність співробітників поліції, в якій він зазначив про те, що в грудні 2018 року Ковпаківським районним судом м. Суми було винесено рішення щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про скоєння кримінального правопорушення стосовно нього. 11.12.2018 року співробітниками поліції ВП м. Суми було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та було порушене кримінальне провадження № 0004363. Справу було доручено розслідувати слідчому СВ НП України в м. Суми ОСОБА_5 . 11.01.2019 року він звернувся до слідчого ОСОБА_5 у письмовій формі про визнання його потерпілим у вищезазначеній кримінальній справі. На сьогоднішній день слідчий ОСОБА_5 не визнав його потерпілим, тим самим порушив його права як потерпілого. Він вимушений звернутися до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми згідно ст. 303 КПК України з метою захистити свої права у зазначеному вище кримінальному провадженні. Тому він просив: 1. Розглянути його скаргу на бездіяльність. 2. Винести рішення про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0004363 та зобов`язати слідчого ОСОБА_5 визнати його потерпілим (вхідний № 26433/17 від 31.04.2017 року) (а. с. 2 4) .

В судовому засіданні ОСОБА_3 надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просив її задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні його представник адвокат ОСОБА_4 надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просив її задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник Сумського ВП ГУНП в Сумській області не з`явився. Про місце, дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином. Його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, що в повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 3 ст. 306 КПК України (а. с. 6) .

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників поліції, вислухавши його пояснення та думку, вислухавши пояснення та думку його представника адвоката ОСОБА_4 , дослідивши додані до скарги документи, враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, прихожу до наступного висновку.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України) .

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 Конституції України) .

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України) .

Тобто слідчий суддя не може виходити за межі предмета судового розгляду, визначеного сторонами, або діяти за межами власної компетенції, а тому він вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та які віднесені до його повноважень КПК України.

Із змісту п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені нормативно-правові акти, якими врегульовані вказані спірні правовідносини, прихожу до наступного висновку.

КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Крім того, вважаю за можливе взяти до уваги положення абз. абз. 1 3, 9 п. 4 Оскарження рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року (опублікування в періодиці: Закон і Бізнес, 2017, 03, № 12, Закон і Бізнес, 2017, 04, № 13) , із змісту яких вбачається, що зазначений вид скарги, яка підлягає розгляду під час досудового розслідування, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України. Ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг. Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов. Таким чином, неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення. По-різному вирішуються питання формулювання положень резолютивної частини ухвали слідчого судді в разі скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. В одних випадках слідчі судді постановляють рішення зобов`язати слідчого визнати скаржника потерпілим, а в інших обмежуються рішенням про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим. Перший з наведених підходів не враховує положень кримінального процесуального законодавства, яке не передбачає прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим. Саме тому за умови скасування відповідних постанов слідчим суддям доцільно в резолютивній частині формулювати рішення лише про таке скасування.

Таким чином, оскільки слідчий судді не уповноважений, не наділений правом визнавати будь-яку особу потерпілим, на відміну від слідчого, прокурора та суду, оскільки ОСОБА_3 не надав слідчому судді копію постанови про відмову у визнанні його потерпілим, що не дає змоги слідчому судді перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, відтак прихожу до висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників поліції слід відмовити за безпідставністю.

Крім того, вважаю за можливе взяти уваги ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.01.2019 року по справі № 592/195/19, провадження № 1-кс/592/177/19, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному 11.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004363. ОСОБА_3 скаргу мотивував тим, що за його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак слідчий не визнав його потерпілим. ОСОБА_3 просив зобов`язати слідчого суддю постановити рішення, яким визнати його потерпілим у кримінальному провадженні. Ухвала станом на 21.01.2019 року не набрала законної сили (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79023345) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 3, 21, 26, 55 57, 303, 369 372, 375, 376, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність співробітників поліції відмовити за безпідставністю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1