Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/838/18
Номер провадження 1-кп/540/33/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000252 від 06.09.2018 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, учениці 11 класу Новотагамлицького НВК «ЗНЗ ДНЗ», раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

23.08.2018 року близько 09:00 год. неповнолітня ОСОБА_5 перебувала в приміщенні Новотагамлицького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад», що в с. Новий Тагамлик, вул. Жовтнева, 2 Машівського району Полтавської області та відбувала там навчальну практику. В цей час ОСОБА_5 , проходячи повз приміщення навчального кабінету другого класу, що на першому поверсі Новотагамлицького НВК, помітила на вчительському столі у вказаному кабінеті мобільний телефон «Goclever» QUANTUM III 500 LITE чорного кольору, який належить вчителю школи ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Goclever» QUANTUM III 500 LITE, IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , який був обладнаний сім-карткою «МТС» № НОМЕР_3 , коштів на якій не було, та картою пам`яті об`ємом 8 Гб.

Реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел, ОСОБА_5 рукою взяла вказаний мобільний телефон та вимкнула його. В подальшому ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон забрала до себе додому та розпорядилася на власний розсуд.

Згідно висновку експерта № 158/18 від 20.09.2018 року вартість мобільного телефону «Goclever» QUANTUM III 500 LITE бувшого у використанні становить 560 грн., вартість сім-картки мобільного оператора «МТС», бувшої у використанні становить 30 грн., вартість карти пам`яті 8 Гб., бувшої у використанні становить 131 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 721 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю за обставин, вказаних в обвинуваченні та показала, що того дня вона перебувала в школі, де проходила практику, йшла повз кабінет, який був відчинений, та помітивши на столі мобільний телефон, взяла його і забрала додому. Телефон видала працівникам поліції на їх звернення. В скоєному щиро розкаюється, неодноразово просила вибачення у вчителя, в якої взяла телефон, шкодує про свій вчинок, мріє продовжити навчання після закінчення школи.

Законнний представник обвинуваченого ОСОБА_4 показала, що дізналася про крадіжку, коли до них приїхала поліція і донька видала телефон, навіщо вона його взяла, не знає, донька забезпечена усім необхідним, в тому числі телефоном. Після того вона спільно з класним керівником, психологом потерпілою в справі, проводить з донькою бесіди, відмовилася від випускного вечора. Донька добра дитина, чуйна, в школі до неї зауважень, крім до зовнішнього вигляду, не було, допомагає їй по господарству, змалечку привчена до роботи, оскільки вона сама виховувала дітей. Старші діти всі дорослі, вони живуть удвох з ОСОБА_8 , але старші доньки допомагають їм, спілкуються. Також пояснила, що донька стала більше до неї прислухатися, виконує всі її завдання, їй соромно за її вчинок, кримінальна справа для неї вже стала уроком.

Крім повного визнання обвинуваченою вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що її винуватість в скоєному злочині, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема документами та оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України повністю доведеною.

Так, з витягу з кримінального провадження № 0000252 та протоколу про прийняття заяви про вчинений злочин від 06.09.2018 року убачається, що відомості до ЄРДР були внесені 06.09.2018 року за письмовою заявою ОСОБА_7 про те, що 23.08.2018 невідома особа, шляхом вільного доступу, із сумки кабінета вчителя при Новотагамлицькій ЗОШ в Машівському районі, здійснила кардіжку мобільного телефону марки «Goclever» (а.с. 55-59).

10.09.2018 року було оглянуто приміщення Новотагамлицького НОК та класну кімнату, з якої викрадено мобільний телефон (а.с. 48,49).

Як убачається із заяви ОСОБА_4 від 19.09.2018 року, протоколу огляду від 19.09.2019 року, постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів та розписки потерпілої (а.с.57, 62-73) речовий доказ мобільний телефон «Goclever» QUANTUM III 500 LITE, який в присутності законного представника добровільно видала обвинувачена ОСОБА_5 , був оглянутий та вилучений, при цьому переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 .

Вартість вказаного мобільного телефону з сім-карткою та карткою пам`яті встановлено висновком № 158/18 та складає 721,00 грн (а.с.74).

Прокурор в судовому засіданні під час судових дебатів, підтримуючи клопотання захисника, просила суд, у відповідності до положень ст. 105 КК України звільнити неповнолітню ОСОБА_5 від покарання та застосувати до неї заходи виховного характеру у виді застереження, з огляду на відсутність обтяжуючих обставин, позитивну характеристику за місцем навчання та відсутність претензій в потерпілої.

Захисник подав клопотання про звільнення обвинуваченої від покарання та застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обґрунтовуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості, проте беззаперечно визнала вину, у скоєному розкаялася, до кримінальної відповідальності не притягувалася, на спеціальних обліках не перебуває, має позитивні характеристика за місцем проживання та навчання, належну поведінку в сім`ї, а тому на момент постановлення вироку не потребує покарання.

В судових дебатах обвинувачена, її законний представник та захисник підтримали клопотання захисника щодо звільнення обвинуваченої від покарання та застосування до неї заходів виховного характеру.

Виходячи із змісту ч. 1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч. 4 і 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. 75, 79, 104 КК України ), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до вимог ст.12 КК України скоєний ОСОБА_5 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

ОСОБА_5 вину свою у вчиненому визнала повністю, раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, на спеціальних обліках не перебуває, проживає з матір`ю в АДРЕСА_1 , навчається в 11 класі Новотагамлицького НВК «ЗНЗ ДНЗ» та за місцем проживання і навчання характеризується позитивно до адміністративної відповідальності адмінкомісією Новотагамлицької сільської ради не притягувалася, в школі зарекомендувала себе з позитивної сторони, володіє навчальним матеріалом на середньому рівні, навчальний заклад відвідує регулярно, є учасницею позакласних і позашкільних заходів, артистична, приймає участь у шкільній художній самодіяльності, захоплюється спортом, виконує доручення класного керівника і вчителів, весела, товариська, чуйна, ввічлива зі старшими, має багато друзів, веде здоровий спосіб життя, згідно акта медичного огляду від 24.09.2018 року даних за наявність наркологічних захворювань не виявлено, здорова, працездатна (а.с.84-89), потерпіла цивільного позову не заявила та викрадене майно їй повернуто.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину неповнолітньою, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину .

Обставин, які обтяжують її покарання, суд не вбачає.

При ухваленні даного вироку, крім наведених відомостей про особу неповнолітньої, суд враховує її ставлення до вчиненого злочину, умови життя та виховання. За довідкою з місця проживання та навчання обвинувачена виховується рідною матір`ю, яка за місцем проживання характеризується позитивно, приділяє належну увагу вихованню доньки (а.с.87,88).

Таким чином, враховуючи, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до злочинів середньої тяжкості, і його вчинено у неповнолітньому віці, обставини справи та позитивні характеристики обвинуваченої, яка вчинила злочин вперше, щиро розкаялася, її поведінка після скоєного була бездоганною: вона сприяла розкриттю вчиненого нею злочину, після закінчення загальноосвітньої щколи має намір продовжити навчання з метою придбання фахових знань, думку прокурора, яка просила звільнити неповнолітню обвинувачену від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, та клопотання захисника про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, думки інших учасників судового розгляду, враховуючи висновок органу пробації, за яким обвинувачена не становить небезпеки для суспільства та існує низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що обвинувачена на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та її можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинуваченої та її поведінку в судовому засіданні, з якої убачається що неповнолітня дійсно усвідомила неправомірність свого вчинку та змінила поведінку на краще, перебуває під контролем у матері, яка приділяє увагу її вихованню та навчанню, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 заходи виховного характеру у виді застереження.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та вважає що мобільний телефон «Goclever» QUANTUM III 500 LIT, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 (а.с.73), слід залишити останній як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст.368, 370 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосування примусових заходів виховного характеру , передбаченого п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.

Речові докази: мобільний телефон «Goclever» QUANTUM III 500 LITE - - залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1