Номер провадження 1-в/243/10/2019
Номер справи 243/4336/13-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 15 » березня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- представника Слов`янського міськрайонного Відділу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 6 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області подання начальника Слов`янського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаївки Донецької області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Слов`янського міськрайонного суду від 29.11.2013 року за ст.203-2 ч.1 КК України, зміненим ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.09.2016 року, до покарання у виді штрафу в розмірі 187 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся начальник Слов`янського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування зазначив, що вироком Слов`янського міськрайонного суду від 29.11.2013 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.09.2016 року ОСОБА_5 була визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 203-2 КК України та їй було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 187 000 грн. Вирок суду не був виконаний до теперішнього часу, строк виконання вироку суду сплив, умисне ухилення від виконання вироку не встановлено. ОСОБА_5 в період часу з 22.09.2016 року по 22.09.2018 року не була засуджена за скоєння інших злочинів та відповідно до ст. 80 КК України є підстави вважати, що строк виконання засудженою вироку закінчився. Враховуючи вищевикладене просить суд звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного їй вироком Слов`янського міськрайонного суду від 29.11.2013 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.09.2016 року у виді штрафу в розмірі 187 000 грн.

В судовому засіданні представник Слов`янського міськрайонного Відділу з питань пробації, ОСОБА_4 , просила звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді штрафу в розмірі 187 000 грн. у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, пояснення надала аналогічні викладеним у поданні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання органу пробації.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи, приходить до обґрунтованого переконання, що подання необхідно задовольнити у зв`язку з його обґрунтованістю.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджена вироком Слов`янського міськрайонного суду від 29.11.2013 року за ст.203-2 ч.1 КК України, зміненим ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.09.2016 року, до покарання у виді штрафу в розмірі 187 000 грн.

22.09.2016 року вирок набрав законної сили, 21.02.2017 року отриманий Слов`янським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області.

Станом на 22.10.2018 року до Слов`янського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області документа про сплату штрафу засуджена не надала.

Згідно з інформацією співробітників Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області та жителів м. Миколаївка Донецької області, ОСОБА_5 тривалий час в м. Миколаївка не мешкає, виїхала на постійне місце проживання за межі України.

22.09.2017 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні подання Слов`янського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі відмовлено у зв`язку з тим, що засуджена не проживає в межах територіальної юрисдикції м. Слов`янська, так і на території держави Україна, що унеможливлює повідомлення її належним чином про час, місце та дату судового розгляду подання. Також, в ухвалі зазначено, що відсутні підстави для оголошення її у міжнародний розшук, так як вона засуджена до покарання у вигляді штрафу, а розгляд подання за її відсутності буде порушенням її прав на справедливий суд.

21.11.2017 року Слов`янським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області на адресу Слов`янської місцевої прокуратури було направлено інформацію про виконання судового рішення відносно засудженої ОСОБА_5 , та копії матеріалів справи.

22.12.2017 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні подання Слов`янського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі повторно відмовлено у зв`язку з тим, що засуджена не проживає в межах територіальної юрисдикції м. Слов`янська, так і на території держави Україна, що унеможливлює повідомлення її належним чином про час, місце та дату судового розгляду подання. Також, в ухвалі зазначено, що відсутні підстави для оголошення її у міжнародний розшук, так як вона засуджена до покарання у вигляді штрафу, а розгляд подання за її відсутності буде порушенням її прав на справедливий суд.

05.01.2018 року Слов`янським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області на адресу Слов`янської місцевої прокуратури було направлено інформацію про виконання судового рішення відносно засудженої ОСОБА_5

05.10.2018 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відмовлено у задоволенні подання Слов`янського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку з посиланням на вимоги ч. 3 ст. 80 КК України.

Станом на 22.10.2018 року ОСОБА_5 до Слов`янського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області документа про сплату штрафу не надала.

Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Вказаною вище нормою встановлені імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, підставою для зупинення спливу строку давності виконання обвинувального вироку є ухилення засудженого від відбування покарання. При цьому під ухиленням слід розуміти дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, наприклад, систематична зміна місця проживання, проживання за фальшивими документами, зміна місця роботи, зміна зовнішності.

Підставою для перерви спливу строку давності є вчинення протягом цього строку нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого. При перерві давності обчислення строку починається з дня вчинення нового злочину. Час, який минув до вчинення нового злочину, не зараховується в строк давності.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

- закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків;

- неухилення засудженого від відбування покарання;

- невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Як вбачається, вироком Слов`янського міськрайонного суду від 29.11.2013 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.09.2016 року ОСОБА_5 була визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 203-2 КК України та їй було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 187 000 грн. Вирок суду щодо ОСОБА_5 набув чинності 22.09.2016 року.

За період часу з 22.09.2016 року по теперішній час ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину не притягалася, що підтверджується довідкою про судимість від 13.02.2019 року.

Відомостей про те, що ОСОБА_5 сплатила штраф, матеріали провадження не містять.

Згідно з рапортом співробітників поліції від 24.01.2019 року на виконання приводу ОСОБА_5 встановлено, що остання за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , відсутня, перебуває на заробітках у Польщі.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченої ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином.

Отже, особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту несплати засудженою штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015р.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК.

З врахуванням викладеного, на думку суду є всі законні підстави для задоволення подання щодо засудженої ОСОБА_5 про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання начальника Слов`янського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Миколаївки Донецької області, громадянку України, від відбування покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду від 29.11.2013 року за ст.203-2 ч.1 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.09.2016 року, до покарання у виді штрафу в розмірі 187 000 грн. - у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвалу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1