Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3311/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000867 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Житомиробленерго» на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маслове, Джанкойського району Автономної республіки Крим, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого завантажувачем в ТДВ «Житомирський завод покрівельних та ізоляційних конструкцій», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.12.2007 року Апеляційним судом Житомирської області за п.п. 4, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі. 25.06.2015 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 17.06.2015 року із невідбутим строком покарання 2 роки 6 місяців 24 дні,-

обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі представник АТ «Житомиробленерго» ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин скоєння злочину, встановлених судом, кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини, та призначеного судом покарання, просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Вважає вирок суду таким, що не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, так як судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не було в повній мірі з`ясовано обставини, які мають значення для справи а також неправильно оцінено докази по справі. Вказує, що відмовляючи у задоволенні цивільного позову суд першої інстанції не врахував завдані збитки та обставини відновлювальних робіт по електроопорі, які потягнули в свою чергу додаткові витрати згідно Акту виконаних робіт №00262947_191/21:10.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відмовлено у задоволенні цивільного позову АТ «Житомиробленерго» про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 37714 грн. 45 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, в червні 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи за своїм місцем проживання, а саме на земельній ділянці АДРЕСА_2 , вирішив викрасти чуже майно, яке належить АТ «Житомиробленерго».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 о 22 годині на коні із гужовою повозкою приїхав до металевої електроопори «12 ПЛ-110кВ» повітряної лінії сполученням «Житомир - АЗЧ2» із відгалуженням «Садки» АТ «Житомиробленерго», що розташована поблизу с. Оліївка, Житомирського району, де, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та непомітності своїх дій, заздалегідь заготовленим бензо-генератором та болгаркою демонтував із цієї електроопори чотири металеві кутники розміром 70 мм. х 70 мм. х 6 мм. загальною довжиною 17 м. 20 см., вагою 118,5 кг., вартістю 1706 грн. 40 коп., які таємно, повторно викрав. У подальшому обвинувачений завантажив на свою гужову повозку наведене викрадене майно, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив АТ «Житомиробленерго» матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Заслухавши доповідача, доводи представника АТ «Житомиробленерго» ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У вироку суду зазначено, що на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не було, йому роз`яснено, що у даному випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в умисних діях, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України та відповідає загальним засадам призначення покарання. Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги представника АТ «Житомиробленерго» про неправильне вирішення судом цивільного позову, слід зазначити наступне.

Відмовляючи в задоволенні цивільного позову представника АТ «Житомиробленерго» суд першої інстанції зазначив, що визначена в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України шкода, яка заподіяна обвинуваченим АТ «Житомиробленерго», складає 1706 грн. 40 коп. та була відшкодована у повному обсязі шляхом вилучення та повернення АТ «Житомиробленерго» викраденого майна, а саме металевих кутників розміром 70 мм. х 70 мм. х 6 мм., а тому шкода, заподіяна викраденням цього майна та інші витрати, пов`язані із вчиненням даного злочину, не підлягають відшкодуванню.
Крім цього, представник потерпілого у суді не зміг пояснити та надати суду будь-які докази про викрадення обвинуваченим також кутників розміром 90*90*7 мм., вартість яких останній просить стягнути з обвинуваченого.
В апеляційній скарзі представник потерпілого просить врахувати завдані збитки та вартість відновлювальних робіт по електроопорі, які потягнули в свою чергу додаткові витрати згідно Акту виконаних робіт №00262947_191/21:10, який долучений до апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Тому, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про можливість стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 вартості відновлювальних робіт по електроопорі.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження представником потерпілого пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 на суму 37714, 45 грн. (а.п. 25-26). В обґрунтування розрахунку до вказаного цивільного позову додано копію акту виконаних робіт №2 (крадіжка) (а.п. 27-28). Згідно вказаного акту виконаних робіт, об`єм робіт становить 0,512 т.
Разом з тим, відповідно до Акту виконаних робіт №00262947_191/21:10, копію якого додано до апеляційної скарги, об`єм робіт становить 0,59 т. (а.п. 71), що не відповідає зазначеному об`єму робіт в акті виконаних робіт №2 доданого до цивільного позову. При цьому зменшена сума відшкодування.

В засіданні апеляційного суду представник потерпілого не зміг пояснити наявність вказаних розбіжностей.
Крім того, в апеляційній скарзі апелянт не зазначає про дослідження Акту виконаних робіт №00262947_191/21:10 в обґрунтування заявленої суми матеріальної шкоди.
Враховуючи положення ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості досліджувати докази, якщо про це не йдеться в вимогах апеляційної скарги.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, Акт виконаних робіт №00262947_191/21:10 не був предметом дослідження і в суді першої інстанції при вирішенні цивільного позову представника потерпілого.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в цій частині в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Житомиробленерго» задовольнити частково.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині вирішення цивільного позову та призначити новий розгляд в цій частині в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в частині, що залишена без зміни, безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді: