ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6098/18 Номер провадження 11-кп/814/689/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК - С.Т.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора представника потерпілого захисника обвинуваченоїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000953 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 26 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 , громадянка України, з середньою освітою, непрацююча, розлучена, судима, останній раз:

19 вересня 2018 року Ленінським районним судом м. Полтава за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України на 2 роки позбавлення волі із звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнана винуватою та засуджена за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 19 вересня 2018 року щодо ОСОБА_9 постановлено виконувати самостійно.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_9 визнана винуватою у тому, що вона 1 квітня 2018 року в період часу з 15 год. 47 хв. по 15 год. 54 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Cropp» в ТРЦ «Екватор» по вул. Ковпака, 26, в м. Полтава, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрала з магазину жіночий одяг та взуття, внаслідок чого заподіяла ДП «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» майнову шкоду в розмірі 1703 грн.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через суворість, призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі та остаточно засудити її на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Полтава від 19 вересня 2018 року, на 2 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
При цьому зазначає про щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочину і відсутність цивільного позову в кримінальному провадженні.
Звертає увагу на особу ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні висловила готовність відшкодувати заподіяну шкоду, має постійне місце проживання, молодий вік, а тому покарання у виді позбавлення волі може негативно вплинути на її майбутнє та соціальну адаптацію в суспільстві.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 засудити за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
При цьому зазначає, що місцевим судом не в повній мірі враховано конкретні обставини вчинення злочину, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не стала та знову вчинила корисливий злочин.
Крім того, наголошує, що стосовно ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні за ч.2 ст.185 КК України, яке перебуває на розгляді в Октябрському районному суді м. Полтава.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування прокурора, який не підтримав подану апеляційну скаргу і погодився з вироком суду, думку представника потерпілого, яка вважала призначене обвинуваченій покарання занадто м`яким, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація її дій за ч.2 ст.185 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного покарання є непереконливими.
Покарання ОСОБА_9 призначене у відповідності до вимог ч.2 ст.65, ст.50 та ч.4 ст.70 КК України, відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею злочину, даним про особу винної, враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.
При цьому, місцевий суд з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і ті, про які захисник зазначає в апеляційній скарзі, обґрунтовано призначив обвинуваченій покарання в мінімальному розмірі для даного виду покарання, передбаченого санкцією інкримінованого злочину.
Твердження прокурора про обрання ОСОБА_9 в іншому кримінальному провадженні запобіжного заходу - тримання під вартою, не є підставою в даному випадку для посилення покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає необхідності застосування більш суворого покарання, про що прохає прокурор.
Разом з тим, з огляду на особу обвинуваченої, яка не працює, за місцем проживання характеризується негативно, шкоду потерпілому не відшкодувала, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, має ряд непогашених судимостей за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не стала та невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинила крадіжку, що характеризує її особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, враховуючи думку потерпілого про необхідність призначення суворого покарання, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, про що просить захисник в апеляційній скарзі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційні скарги захисника обвинуваченої та прокурора не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 26 лютого 2019 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги її захисника ОСОБА_8 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4