Справа № 204/7985/18
Провадження № 1-кп/204/688/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 28 лютого 2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.186, ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 69,70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 17.03.2007 року по відбуттю строку покарання.
- 10 липня 2007 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст.70, ст.104 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2008 року відмінено іспитовий строк, ОСОБА_5 направлений для відбуття покарання у ВК строком на 5 років, звільнений 07.05.2013 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2013 року, ст.81 КК України, умовно-достроково, невідбутий строк 4 місяці 1 день;
- 21 листопада 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць по вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2007 року, до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 06.06.2015 року з П`ятихатської ВК (№122) по відбуттю строку покарання;
- 03 листопада 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2018 року звільнено від покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2015 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку;
06 листопада 2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст.ст.75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, знятий з обліку за ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2017 року у зв`язку із закінченням іспитового строку, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив умисний злочин проти власності .
Від предстваника потерпілого TOВ «Омега» ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду. Щодо розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України не заперечує.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.63-74), висновок судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/800 від 27.09.2018 року (а.п.58-60), довідку про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.57), постанови про визнання речовими доказами (а.п.28,119), та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викраденню чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на злочин середньої тяжкості, перебував під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», знятий з обліку з 08.05.2009 року по відсутності даних, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2002 року з діагнозом «Легка розумова відсталість з порушенням поведінки», за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №313 від 24 жовтня 2018 року, ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час органічний розлад особистості. В період інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Строк дії запобіжного заходу домашній арешт, застосований по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року закінчився 03 грудня 2018 року, клопотань про продовження або зміну вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до суду не надходило.
Цивільний позов не заявлений.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого
ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку два роки - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого
ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1