КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 27 листопада 2018 року апеляційну скаргу директора ТОВ «ОПУС ПЛЮС» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ОПУС ПЛЮС», а саме: адмін. будівля літ. А-4, будівля СТО літ. Б, гараж літ. В, склад літ. Е, розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 8, з забороною їх відчуження, розпоряджання та користування.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив про наявність достатніх підстав для арешту майна ТОВ «ОПУС ПЛЮС», з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та забезпечення спеціальної конфіскації.

Не погоджуючись з таким рішенням, директор ТОВ «ОПУС ПЛЮС» подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року.

Так, автор апеляційної скарги звертає увагу на те, що арешт, накладений на нерухоме майно, що належить ТОВ «ОПУС ПЛЮС», є необґрунтованим і у застосуванні такого заходу потреба відсутня, оскільки ні товариство, ні арештоване майно не мають відношення до розслідуваного кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, арештоване майно було набуто товариством правомірним шляхом та не є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України. Крім того, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не вказано один із найважливіших реквізитів ухвали строк її дії. Також автор апеляції звертає увагу на порушенні вимог щодо автоматизованого розподілу та принципу територіальної юрисдикції при розгляді клопотання про накладення арешту.
Щодо строків апеляційного оскарження автор апеляційної скарги зазначає, що копія оскаржуваної ухвали надійшла на адресу ТОВ «ОПУС ПЛЮС» 11 червня 2018 року, а тому просить вважати апеляційну скаргу такою, що подана в межах строків, встановлених КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді 10 травня 2018 року без змін. Зокрема, в запереченнях йдеться про те, що арешт на майно ТОВ «ОПУС ПЛЮС» накладено правомірно, з урахуванням дійсних обставин справи та з правильним застосуванням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який не просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки вважав, що апеляційна скарга подана у п`ятиденний строк з часу тримання копії оскаржуваної ухвали та вказав про неможливість підтвердити час отримання копії ухвали, думку прокурора, який вважав за необхідне повернути апеляційну скаргу, оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і в ній не ставиться питання про поновлення строку на оскарження і не долучено жодних доказів на час отримання її копії, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї щодо строків апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 03 травня 2018 року старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ОПУС ПЛЮС», а саме: адмін. будівля літ. А-4, будівля СТО літ. Б, гараж літ. В, склад літ. Е, розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 8, з забороною їх відчуження, розпоряджання та користування.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року зазначене клопотання слідчого було задоволено.

18 червня 2018 року на адресу Апеляційного суду міста Києва надійшла апеляційна скарга директора ТОВ «ОПУС ПЛЮС» ОСОБА_5 .
При цьому в апеляційній скарзі директор товариства зазначає, що апеляційна скарга подана ним в межах строку на апеляційне оскарження, зважаючи на те, що розгляд клопотання відбувався у відсутність представників власника майна, а копію оскаржуваної ухвали товариство отримало лише 11 червня 2018 року. Проте будь-яких доказів на підтвердження факту отримання копії оскаржуваної ухвали до апеляційної скарги долучено не було.
Разом з цим, з наданих суду матеріалів провадження не вбачається поважності причин пропуску оскарження ухвали слідчого судді, зокрема, не підтверджено жодним чином факт отримання копії оскаржуваної ухвали саме 11 червня 2018 року. Не надано таких даних і представником власника майна в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Крім того, в апеляційній скарзі відсутнє прохання особи, яка її подала про поновлення строку на апеляційне оскарження і в судовому засіданні таке клопотання представником принципово не заявлялось.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу директора ТОВ «ОПУС ПЛЮС» ОСОБА_5 від 11 червня 2018 року на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року, необхідно повернути як таку, що подана після закінчення п`ятиденного строку на скарження ухвали слідчого судді з дня її оголошення і особа, яка її подала не довела, що вона отримала копію оскаржуваної ухвали.

При цьому колегія суддів бере до уваги і те, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, в тому числі і у межах 5-денного строку на апеляційне оскарження, після отримання копії оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 399, 405 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «ОПУС ПЛЮС» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , та накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «ОПУС ПЛЮС, повернути особі, яка її подала, як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з її апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/69/2018 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1