Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/1272/2019 Справа №641/1963/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділу Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000732 від 15.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , в якому він просить накласти арешт на дві металеві створки від в`їзних воріт, які було вилучено під час огляду місця події від 19.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , у володільця даного майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування свого клопотання слідчий СВ Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області посилається на те, що 20.12.2018 року невстановлена особа таємно викрала дві створки металевих воріт з гаражу розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинила ОСОБА_4 майнову шкоду.
15.03.2019 року вказаний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000732 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Також слідчий зазначив, що було допитано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що 20.12.2018 року вийшовши з будинку де він мешкає він виявив відсутність двох створок воріт гаражу, яким він користується тривалий час та який розташований біля будинку № 18 по вул. Танкопія у м. Харкові. Пізніше ОСОБА_4 виявив викрадені у нього речі на пункті прийому металу розташованому біля будинку № 26 Б по вул. Танкопія у м. Харкові і у подальшому ОСОБА_4 самостійно викупив на вказаному вище пункті прийому металу викрадене у нього майно.
19.03.2019 року ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 18, було добровільно видано дві металеві створки від в`їзних воріт у гараж, котрі було оглянуто протоколом огляду місця події та вилучено до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області.
З метою проведення судових експертиз, збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.
Слідчий до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив клопотання про арешт майна розглядати за його відсутності, а клопотання задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, їх неприбуття до суду, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що слідчим надано докази, що тимчасове вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Слідчого відділу Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000732 від 15.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасове вилучене 19.03.2019 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: дві металеві створки від в`їзних воріт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на слідчого Слідчого відділу Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1