Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9070/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання ОСОБА_4 , 1988р. народження про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2018 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, в якому він просить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18 червня 2017 року по 15 квітня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не доставлявся, проте надав до суду через адміністрацію ДУ «Черкаська ВК (№ 62)» заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні клопотання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_4 уже зараховано термін попереднього ув?язнення з 28 червня 2017 року по 29 березня 2018 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім того, зазначив, що в матеріалах особової справи щодо засудженого ОСОБА_4 відсутні дані про те, що він утримувався в СІЗО з 18 червня 2017 року по 27 червня 2017 року, а строк з 30 березня 2018 року по 15 квітня 2018 року, який ОСОБА_4 просить зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - не відносить до попереднього ув?язнення.
На підставі ч. 4 ст. 539 КПК України справа розглядається у відсутність осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання.
Заслухавши позицію прокурора, враховуючи думку засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 та наявні матеріали справи за клопотанням, суд приходить до наступного:
встановлено, що 26 вересня 2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий.
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі якої призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Продовжено щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, але не більше ніж до вступу вироку в законну силу та вирішено утримувати його в СІЗО Державного Департаменту України по виконанню покарань у м. Києві та Київській області. Також постановлено, що строки відбування покарання ОСОБА_4 слід вираховувати з часу взяття його під варту - 26 вересня 2015 року.
Згідно з розпорядженням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2015 року, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 набрав законної сили 14 грудня 2015 року.
Крім того, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2016 року зараховано засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року, строк його попереднього ув?язнення з 26 вересня 2015 року по 14 грудня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.
Також, вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, визначених за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду, Київської області від 11 листопада 2015 року, за ч.3 ст. 185, 71 КК України і остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 26 вересня 2015 року.
Згідно з розпорядженням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 набрав законної сили 29 березня 2018 року.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_4 зараховано термін попереднього ув?язнення з 28 червня 2017 року по 29 березня 2018 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)».
Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, а саме, - до 21 червня 2017 року.
Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).
Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону - закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі.
Із системного тлумачення норми ч. 4 ст. 5 КК України випливає, що «проміжний» закон про кримінальну відповідальність, який встановлює найбільш сприятливі умови для особи порівняно з «наступним» («наступними») законом (законами), який погіршує кримінально-правове становище особи, має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.
Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Крім того, 29 серпня 2018 року Велика Палата Верховного Суду прийняла рішення щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув?язнення у строк покарання). Висловлено правовий висновок про те, що ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув?язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Зокрема, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув?язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув?язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Отже, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального злочину в часі.
Згідно з п. 2 розділу ІІ Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року - цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Як передбачено п. 4 ч. 5 зазначеної статті, у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, судом встановлено, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 28 червня 2017 року по 29 березня 2018 року вже зарахований у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що вбачається з ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2018 року. Також, в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_4 відсутні дані про те, що він утримувався в установах попереднього ув?язнення з 18 червня 2017 року по 27 червня 2017 року, а тому підстав для задоволення клопотання немає.
Крім того, що стосується зарахування строку з 30 березня 2018 року по 15 квітня 2018 року, то слід зазначити, що помилковими є твердження засудженого про те, що сам по собі факт перебування його у слідчому ізоляторі є тотожним поняттю «попереднє ув`язнення», в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 КК України, Закону України «Про попереднє ув`язнення», ст. 152 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , 1988р. народження про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.
Повний текст ухвали оголошено 13 грудня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_6 Позарецька