Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4238/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000238 від 19 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «Renault Clio», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог КПК України без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що предметом даного кримінального правопорушення є підроблений документ (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), однак слідчий суддя наклав арешт і на автомобіль. Крім того, вважає, що висновок слідчого судді про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підроблене є передчасним, оскільки відсутній висновок експерта або спеціаліста. Слідчим суддею не враховано, що автомобіль у ОСОБА_8 було вилучено незаконно, вказаний автомобіль до його придбання ОСОБА_8 вже був речовим доказом у кримінальному провадженні та за невідомих обставин зник, після чого був придбаний ОСОБА_10 , який в свою чергу продав його ОСОБА_8 . Посилається на те, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого без повідомлення ОСОБА_8 та його адваката, чим порушив його конституційні права.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Renault Clio», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , посилаючись на те, що в провадженні Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000238 від 19.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В клопотанні слідчий зазначив, що 18.03.2019 близько 19 год. 20 хв. біля буд. №12 по вул. Вишневій в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області було виявлено автомобіль марки «Renault Clio», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при огляді вказаних документів виявлено ознаки підробки.

19.03.2019р. близько 19 год. 20 хв. під час огляду місця події, що проводився за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Зарічани, біля буд. №12 по вул. Вишневій було вилучено автомобіль марки «Renault Clio», сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль було поміщено на штрафмайданчик за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35.

Вилучені під час проведення огляду місця події речі є речовими доказами у кримінальному провадженні і відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являють матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину, та можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, відповідно до рапорту поліцейського Житомирського РВП СРПП №1 старшого сержанта поліції ОСОБА_11 , вказаний транспортний засіб згідно орієнтування по ГУНП в Житомирській області являється речовим доказом в іншому кримінальному провадженні та на нього накладено арешт. Відповідно до рапорту інспектора ІВ УОАЗОР ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_12 , вказаний автомобіль раніше мав номерний знак НОМЕР_6 , був визнаний речовим доказом та арештований, але зник за невідомих обставин.

Отже, є достатні підстави вважати, що свідоцтво на даний транспортний засіб, номерний знак, та інші складові частини автомобіля «Renault Clio», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , могли бути раніше підроблені чи замінені.

19.03.2019р. автомобіль марки «Renault Clio», сріблястого, кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_5 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.
Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого Житомирського районного ВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 19.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.03.2019 року було вилучено автомобіль марки «Renault Clio», сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль було поміщено на штрафмайданчик за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35 (а.п. 7-9).

Постановою слідчого Житомирського районного ВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 19.03.2019 року вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні №0000238 (а.п. 11).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Прокурор в апеляційному суді пояснив, що в даному кримінальному провадженні необхідно проведення експертизи даного автомобіля, оскільки складові частини автомобіля могли бути раніше підроблені або змінені.

Крім того, проведення експертизи необхідно для ідентифікації даного автомобіля з арештованим автомобілем в іншому кримінальному провадженні, який зник із штрафмайданчика.

Колегія суддів вважає, що з огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, а також того, що зазначені об`єкти є речовими доказами, так як містять відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідності проведення ряду судових експертиз, слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане в клопотанні майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 є добросовісним набувачем даного майна, а тому на майно, власником якого він є, не може бути накладений арешт, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ч.3 ст. 170 КПК України не забороняє суду накладати арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Доводи апелянта щодо передчасного висновку слідчого про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підроблене, оскільки слідчий дійшов даного висновку без проведення експертизи та не порадившись з експертом-криміналістом відповідного фаху, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається зі змісту протоколу огляду від 18.03.2019 року огляд проводився за участю спеціаліста ОСОБА_13 про що зазначено в протоколі.

Вказання апелянта про незаконність проведення огляду місця події спростовується матеріалами клопотання.

Огляд був проведений до початку даного кримінального провадження на підставі рапорту лейтенанта поліції Березнюка про те, що 18.03.2019 року о 18:52 з автомобіля марки «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_4 , було знищено речові докази (а.п. 3).

Також, ОСОБА_8 було добровільно надано згоду на проведення даного огляду (а.п. 6).

Заяв від ОСОБА_8 щодо залучення адвоката для проведення огляду не надходило. Не роз`яснення останньому його права про залучення адвоката є лише припущенням апелянта та матеріалами клопотання не підтверджується.

Огляд був проведений за участю понятих та ОСОБА_8 , зауважень від якого не надходило, про що свідчить його підпис в протоколі (а.п. 9).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі непроведення експертиз автомобіля протягом тривалого часу.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема : законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не вказують на порушення слідчим суддею вимог КПК України та на наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000238 від 19 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: