Справа № 372/70/19
Провадження 1-кп-101/19
ухвала
Іменем України
08 лютого 2019 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2019 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001035 від 21.10.2018 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченим 24.10.2018 року обрано домашній арешт.

Ухвалою судді від 10 січня 2019 року призначене підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду, оскільки вона згідно ст.ст. 32,33КПКУкраїни за територіальною підсудністю підлягає розгляду Обухівським районним судом Київської області, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до ст.291 КПК України.
Потерпіла підтримала думку прокурора та не заперечила щодо призначення справи до розгляду.
Захисник ОСОБА_7 заперечив проти призначення справи до розгляду , просить повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки в обвинувальному акті не вірно вказано особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно паспорту - ОСОБА_6 , що не уможливлює в подальшому розгляд даної справи , оскільки обвинувальний акт складено не відповідно вказаної особи. Крім того в обвинувальному акті вказано, що власником викраденого автомобіля є інша особа ніж та яка вказана в даному обвинувальному акті, а дані про дійсного власника автомобіля навіть відсутні в доданому реєстрі до обвинувального акту.
Обвинувачені підтримали клопотання захисника про повернення обвинувального акту, крім того обвинувачений ОСОБА_6 надав для огляду паспорт громадянина України в якому вказано, що він є ОСОБА_6 .
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при складанні обвинувального акту не було дотримано зазначених вимог закону.

Так, обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, зокрема в обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення із зазначенням часу, конкретизованого способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів цього правопорушення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та права обвинуваченого на захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у постанові в справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р., зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії»)

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Таким чином, для призначення справи до судового розгляду суд повинен пересвідчитись у доведенні до відома підозрюваного деталей вчинення інкримінованого злочину в передбаченій законом формі. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Суд, не оцінюючи доведеність обвинувачення, а лише перевіряючи його з приводу виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з метою забезпечення права обвинуваченого знати в чому його обвинувачують, констатує, що воно є неконкретним і не містить, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відомостей щодо всіх складових злочину, в тому числі суб`єктивної сторони злочину, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України щодо викладення суб`єктивної сторони злочину.

За змістом ст. 291 ч.2 п.2 КПК України обвинувальний акт обов`язково повинен містити анкетні відомості обвинуваченого, а саме прізвище, ім`я по батькові, дату та місце народження, громадянство, місце проживання.

Всупереч викладених вимог обвинувальний акт не містить точних даних про місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки вказана в обвинувальному акті адреса викладена не повністю, а саме відсутня квартира в даному будинку. Крім того, як з`ясовано в судовому засіданні призвіще обвинуваченого ОСОБА_6 вказано не вірно, що взагалі робить неможливим оцінити обґрунтованість інкримінованих діянь вказаній особі.

Реєстр матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не містить відомостей про всіх потерпілих в даному кримінальному провадженні, оскільки відповідно обвинувального акту власником транспортного засобу, яким заволоділи особи є інша особа, а не та яка вказана в якості потерпілої.
Таким чином, суд позбавлений можливості індифікувати особу відносно якої складено обвинувальний акт. За таких обставин, на думку суду, необхідно усунути неточності щодо анкетних даних обвинуваченого, викладених в складеному слідчим та затвердженому прокурором обвинувальному акті, а саме вказати вірні анкетні дані обвинуваченого та повну його адресу проживання, а також втановити дійсного власника автомобіля та вирішити питання про необхідність його залучення в якості потерпілого вцьому кримінальному провадженні.

Зазначені вище встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини вказують на наявність суттєвих порушень КПК України, які допущені прокурором на стадії направлення обвинувального акту до суду, що унеможливлює належне проведення судового розгляду.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого кримінального процесуального законодавства та встановлення дійсник анкетних даних та місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , відносно якого складено обвинувальний акт.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 315, 384 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001035 від 21.10.2018 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1