Справа №591/2811/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/71/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта вища незакінчена, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.11.2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309 ст. 70 КК України до 2 років 3 місяців та 25 днів позбавлення волі з конфіскацією майна,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000096 від 16.05.2018 року, яке перебуває в провадженні СУ ГУНП в Сумській області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

21 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , погоджено прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено, застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначено до 16:00 год. 19.03.2019 року.

Визначено ОСОБА_8 , з урахуванням майнового стану підозрюваного розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 115 260 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_8 покладено виконання окремих обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду зі скаргою, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На переконання захисника, слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали не було виконано вимоги ст. 194 КПК України, а стороною обвинувачення не доведено існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається в клопотання, а саме що підозрюваний буде ухилятись від слідства та суду, буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні істини у справі. Вказує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, мешкає разом з батьками, мати ОСОБА_11 працює за кордоном, а тому він доглядає батька ОСОБА_12 , який є інвалідом ІІІ груп. Крім того, зазначає, що ОСОБА_8 є громадянином України, позитивно характеризується за місцем проживання, має незадовільний стан здоров`я, працює неофіційно, тобто має постійний заробіток.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, на шлях виправлення не став та, не зробивши належних для себе висновків, вирішив продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів на території м. Суми.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення за рахунок продажу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, повторно, ОСОБА_8 незаконно придбав у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, за обставин, які установити слідству не вдалось, з метою подальшого збуту невстановлену кількість наркотичного засобу «метадон».

11.09.2018 року ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Добролюбова у м. Суми, діючи незаконно, збув ОСОБА_13 два пластикові контейнери з кристалічною речовиною білого кольору. У подальшому ОСОБА_13 добровільно видав працівникам поліції два пластикові контейнери, заповнені кристалічною речовиною булого кольору.

Відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 10.10.2018 року, у складі наданих на експертне дослідження кристалічних речовин реалізованих ОСОБА_8 . ОСОБА_13 виявлений «метадон», який віднесений до наркотичних засобів, обіг якого обмежено. Маса метадону у кристалічних речовинах становить відповідно 0,0609 г, 0,0355 г, загальна маса метадону становить 0,0964 г.

Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_8 у невстановлений слідством час та місці придбав та у подальшому зберігав з метою збуту і 19.01.2019 року, перебуваючи в м. Суми по вул. Добролюбова, 72, повторно оплатно збув ОСОБА_13 два пластикові контейнери з кристалічною речовиною білого кольору, що являється наркотичним засобом «метадоном» та отримав від нього грошові кошти в сумі 1000 грн.

16 травня 2018 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України слідчим управлінням ГУНП в Сумській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000096 та розпочато досудове розслідування (а.с. 5-8).

19 січня 2019 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.ст. 208-211 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 14-17).

20 січня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 9-11).

21 січня 2019 року до Зарічного районного суду м. Суми із клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою звернувся слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 (а.с. 1-4), яке ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2019 року було задоволено, застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави в розмірі 115 260 грн. У разі внесення застави покладено на підозрюваного певні обов`язки (а.с. 75-76).

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

До такого висновку слідчий суддя дійшов на підставі досліджених під час судового розгляду доданих до клопотання копій протоколів огляду покупця та вручення грошових коштів, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом за результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, в сукупності з іншими матеріалами, долученими до клопотання.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

На об`єктивне переконання колегії суддів сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, який йому інкримінується, за наведених у клопотанні слідчого обставин, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів провадження, в ході розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінюючи в сукупності обставини провадження, та виконуючи вимоги ст.183 КПК України, урахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років і дійшов обґрунтованого висновку, що мають місце передбачені ст. 177 КПК України ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зокрема, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного та його репутацію, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, офіційно ніде не працює. Крім того, з довідки ДІАЗ МВС України від 10.07.2018 року слідує, що інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, вчинені під час перебування в провадженні суду обвинувального акту відносно нього за ч. 2 ст. 309 КК України.

Також, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України вмотивовано, з урахуванням наявних підстав та обставин у кримінальному провадженні, визначив щодо ОСОБА_8 заставу у розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

З вищенаведеними висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Що стосується доводів апелянта про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, необхідність здійснювати догляд за батьком, який є інвалідом ІІІ групи, як на підставу для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, то колегія суддів зазначає, що ці обставини існували і до вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, однак не виступили стримуючим його неправомірні дії фактором. Більш того, стороною захисту не доведено, що батько обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з наявними в нього загальними захворюваннями потребує сторонньої допомоги, а довідкою до акту огляду медико-соціальною комісією від 10 червня 2014 року встановлено лише, що ОСОБА_12 протипоказана праця у несприятливих умовах (а.с. 70).

Крім того, 30 січня 2019 року ОСОБА_8 звільнено із ДУ «Сумський слідчий ізолятор» під заставу, а тому застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як того просить захисник, що є більш суворим видом запобіжного заходу порівняно із заставою, яка діє на даний час відносно ОСОБА_8 , призведе до погіршення його становище, що є неприпустимим.

На підставі вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 , належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м Суми від 21 січня 2019 року про обрання підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,