Справа № 623/4415/18
Провадження № 1-кп/611/33/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, працюючого робітником на вугільному складі, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон - НОМЕР_1 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч. 1, 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені ст.ст. 125 ч. 1, 185 ч. 3 КК України, за таких обставин.

29 жовтня 2018 року близько 13 годин 00 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які знаходилися біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на підставі тривалих неприязних стосунків виник словесний конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область обличчя.

В результаті, згідно висновку судово медичної експертизи від 17.11.2018 № 312-13/18, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гематом та синців в скроневій та скуловій ділянці зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 29 жовтня 2018 року близько 13 годин 20 хвилин ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника ОСОБА_5 , маючи умисел на здійснення крадіжки, шляхом вільного доступу проник на територію належному ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_2 .

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно та таємно, із корисливого мотиву, переконавшись, що його дії не будуть ніким помічені, ОСОБА_4 із клітки, що знаходилась на території двору вказаного домоволодіння, таємно викрав кроля білого кольору із чорними плямами окрасу породи «Бабочка» віком шість місяців, вага якого без голови та внутрішніх органів складає 2 кг 220 г, чим, згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 15.11.2018 № 3104/18, спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 320 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме відніс додому для власного споживання.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованих йому злочинах визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєних ним злочинів так, як це викладено вище.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 також дав показання щодо обставин скоєних ОСОБА_4 злочинів так, як це викладено вище, і заявив, що на цей час не має до ОСОБА_4 претензій.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, уважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного із проникненням до сховища, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтями відповідно 125 ч. 1 та 185 ч. 3 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених статтями 125 ч. 1 КК та 185 ч. 3 України, останній з яких згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, працює, проживає зі співмешканкою, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому і сприяння розкриттю злочинів, а також відшкодування потерпілому ОСОБА_5 завданих збитків шляхом повернення тушки кроля.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті 185 ч. 3 КК України, у виді позбавлення волі, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до вимог ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи до уваги тяжкість вчинених злочинів, наведені вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування ним покарання і звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку 1 рік, який, на думку суду, є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, і покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, необхідних і достатніх для його виправлення і попередження нових злочинів.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Суд, дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, вважає за необхідне стягнути з нього в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 300 грн. 00 коп.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за статтями 125 ч. 1, 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання:

- за статтею 125 ч. 1 КК України - громадські роботи на строк 200 (двісті) годин;

- за статтею 185 ч. 3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 до відбування призначити 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи і не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом, необхідні і достатні для його виправлення і попередження нових злочинів.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути зі ОСОБА_4 в дохід держави вартість проведеної у провадженні експертизи в сумі 300 (триста) грн. 00 коп.

Речові докази у провадженні тушка кроля, у якої відсутня голова та внутрішні органи, вагою 2.220 кг, хутро білого кольору з чорними плямами, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у нього.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1