Справа 381/4120/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/874/2018 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
в режимі відеоконференцзвязку - обвинуваченогоОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року, -
в с т а н о в и л а:
Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охоче Нововодолазького району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 25.09.2009 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 263, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 24.10.2012 умовно достроково з невідбутою частиною покарання 8 місяців 16 днів, засуджено:
- за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
- за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі;
на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки;
на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
вирішене питання про речові докази.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 26 серпня 2017 року, приблизно о 14 годині перебуваючи на території храму Успіння Пресвятої Борогодиці української православної церкви Київської патріархату по АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, викрав дві чавунні плити, що належали храму, чим спричинив матеріальних збитків на загальну суму 1000 гривень.
Крім того, 08.02.2018 близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу через відкриту хвіртку, проник на територію подвір`я АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_8 , де шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до літньої кухні, звідки викрав кухонне приладдя, після цього, розбивши скло вікна проник в середину житлового будинку, звідки здійснив крадіжку мобільного телефону, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1495 гривень 00 копійок.
В апеляційній скарзі прокурор указав на незаконність вироку внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. В обґрунтування доводів скарги вказав на те, що призначаючи обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції не надав належної оцінки особі обвинуваченого, який неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену судимість вчинив тяжкий умисний злочин проти власності. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтримав подану ним апеляційну скаргу;
обвинуваченого, який апеляційну скаргу прокурора просив залишити без задоволення, а вирок без змін;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин наведених у вироку, підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені у ході судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України. Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильності кваліфікації його дій прокурором не оспорюються.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині необґрунтованості висновків суду про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів вважає їх переконливими та такими, які ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За змістом положень ч.1 ст. 75 КК України умовами звільнення особи від відбування покарання є:
рішення суду про призначення покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років;
переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, яке базується на даних про тяжкість вчиненого злочину, особи винного та інших обставинах справи.
Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять буд-яких даних, які би указували на можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання. На підтвердження такого висновку, колегія суддів зважає на тяжкість та обставини вчинення злочинів. Зокрема колегія суддів враховує те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі і за злочини проти власності та маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив тяжкий умисний злочин проти власності. Колегією суддів враховується також негативне характеризування обвинуваченого ОСОБА_7 за місцем його проживання
Окрім цього, колегія суддів зважає і на обґрунтованість висновків суду щодо визнання, у відповідності до положень ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 рецидив злочинів.
Наведене негативно характеризує обвинуваченого ОСОБА_7 та приводить колегію суддів до переконання про відсутність можливість перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та досягнення мети покарання, визначеної ч.2 ст.65 КК України.
У зв`язку із тим, що неправильне звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання, з огляду на положення п.4 ч.1 ст.420 КПК України, є підставою для скасування вироку, колегія суддів вважає за необхідне вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.
Ухвалити у цій частині новий вирок. ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч.3 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 зарахувати час його попереднього ув`язнення із 09.02.2018 року по 26.03.2018 року.
В решті вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, обвинуваченим ОСОБА_7 протягом того ж часу із моменту вручення йому копії даного вироку.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4