Справа № 647/3156/18
Номер провадження 1-кп/660/38/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року смт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Нововоронцовка Херсонської області кримінальне провадження №0000150, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000150, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що даний обвинувальний акт відповідав вимогам КПК України.

Заслухавши думку прокурора щодо відповідності обвинувального акту вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та про наявність підстав для його повернення прокурору з огляду на наступне.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Чинним КПК України передбачено вимоги до обвинувального акту, зокрема зазначено, що обвинувальний акт складається слідчим (ч.1 ст.291 КПК України) та у відповідності до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, окрім іншого, має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Так, обвинувальний акт містить відомості про обвинуваченого та потерпілого, однак, в порушення вимоги п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначено відповідний поштовий індекс за місцем проживання обвинуваченого та потерпілого, а тому їхня адреса не є повною. Положенням п.60 "Правил користування послугами поштового зв`язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. N 1155, передбачено, що поштовий індекс є обов`язковим реквізитом адреси одержувача, а поштові відправлення юридичних осіб без зазначення в адресі поштових індексів до пересилання не приймаються, а вийняті з поштових скриньок - повертаються відправникам з першого етапу обробки.
Разом з тим, судові повідомлення про виклик до суду повертаються з відміткою про невручення за закінченням встановленого строку зберігання. Питання щодо застосування приводу обвинуваченого вирішити неможливо, оскільки обвинувачений не повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи.
Також, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність.
Вказана норма є імперативною та такою, яка послідовно зазначає зміст обвинувального акту.
Натомість, в обвинувальному акті зовсім відсутній виклад фактичних обставин справи, які встановлені під час досудового розслідування та які повинні передувати сформованому обвинуваченню.
Відсутність в обвинувальному акті вказаних фактичних обставин або даних про неможливість їх встановити позбавляє суд можливості прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, виходячи навіть з того, що є неможливим з огляду на зміст даного обвинувального акта вирішити питання про визначення ступеня відповідальності обвинуваченого, а будь-яке уточнення з цього приводу у подальшому виходитиме за межі такого поверхового і неточного обвинувачення. Така неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України). Підстав вважати, що сторона обвинувачення в ході судового розгляду заповнить вказані пробіли та виправить зазначені недоліки немає.
Щодо вимоги п.8 ч.2 ст.291 КПК України, у обвинувальному акті не зазначено повної юридичної назви експертної установи, яка проводила відповідні експертизи. Вказана обставина призведе до неможливості виконання вироку суду щодо стягнення в рахунок держави вартості проведених експертиз у разі прийняття судом рішення про таке стягнення.
В той же час суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Положенням ст. 109 КПК України визначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок).
В той же час, в порушення вимог ст.ст.109, 291 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування незазначений час процесуальних дій та не зазначені всі процесуальні дії та рішення, проведені (прийняті) в ході досудового розслідування
Також, як вбачається із змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування органом досудового розслідування не винесено постанови про визнання ОСОБА_5 потерпілим.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Беручи до уваги те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000150, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України - повернути прокурору Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області.

На ухвалу протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Суддя ОСОБА_1