Провадження № 1-кс/761/8113/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015852 від 13.12.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
19 березня 2019 року слідчий СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015852 від 13.12.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, згідно якого просив накласти арешт на вилучене 13.12.2016 року в ході огляду місця події за адресою: м.Київ, вул.В.Чорновола, 37, майно, згідно переліку, який зазначений у клопотанні.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та доданих до нього документів 13.12.2016 року було проведено огляд місця події за адресою: м.Київ, вул.В.Чорновола, 37, під час якого було вилучено майно, відповідно до переліку зазначеного у клопотанні.

Однак, слідчий звертається з клопотанням про накладення арешту на майно лише 19 березня 2019 року, тобто зі спливом більше як двох з половиною років з моменту вилучення такого майна, тобто з пропуском строку, встановленого нормами КПК України.

При цьому, у клопотанні слідчий не порушує питання про поновлення процесуального строку для подачі клопотання про арешт майна та не наводить об`єктивних даних на підтвердження того, що такий пропуск строку допущений ним з поважних причин. Таких даних не містять і матеріали, які додані до клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про арешт майна, подано без додержання вимог ст.171 КПК України, а тому вказане клопотання необхідно повернути для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 170-173, 236, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015852 від 13.12.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1