Справа № 491/231/19
У Х В А Л А
06 травня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
06 травня 2019 року під час проведення судового засідання у вказаному кримінальному провадженні прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Згідно клопотання 18 січня 2019 року до Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення ОСОБА_8 , мешканки АДРЕСА_2 , про те, що в будинку ОСОБА_9 , мешканки с.Ананьїв 2-га дільниця виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку на передодні побив її син ОСОБА_7 .
Досудовим розслідуванням з`ясовано, що на протязі тривалого періоду часу між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на підґрунті неприязних відносин у зв`язку із систематичним вживанням спиртних напоїв ОСОБА_10 , виникали сварки, які супроводжувалися бійками, в ході яких ОСОБА_7 кулаками рук та ногами наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 в різні частини тіла.
Так, 14 січня 2019 року в ранковий час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, кулаками рук наніс ОСОБА_10 декілька ударів в область обличчя та голови.
17 січня 2019 року у вечірній час, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , продовжуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, кулаками рук та ногами взутими в черевики наніс ОСОБА_10 декілька ударів в область обличчя, голови та різні частини тулуба.
Крім того, 17 січня 2019 року, біля 21 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , продовжуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, кулаками рук наніс ОСОБА_10 декілька ударів в різні частини тіла.
Від нанесених ОСОБА_7 ударів, ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми: синців та саден обличчя, ледь помітного крововиливу в м`які тканини голови в лобній області справа; субдурального пластиноподібного крововиливу (під твердою мозковою оболонкою) в правій лобно-скроневій області, субдуральних крововиливів (під твердою мозковою оболонкою в області черепних ямок справа); дрібновогнищевих крововиливів (субарахноідальні) в м`яких мозкових оболонках обох півкуль. Закритої внутрішньочерепної травми (сукупність ушкоджень спричинених в область голови) в вигляді множинних синців та саден обличчя, масивних крововиливів під оболонки головного мозку (субдуральних та дрібно вогнищевих субарахноїдальних), які належать до ушкоджень небезпечних для життя, і на підставі п. 2.1.3 («г») «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
17 січня 2019 року ОСОБА_10 , перебуваючи в будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , від отриманих тілесних ушкоджень померла.
Смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями і настала від внутрішньочерепної травми в вигляді масивних крововиливів під оболонку мозку, зумовивши набряк, здавлення головного мозку та припинення функцій центральної нервової системи.
18 січня 2019 року о 17 годині 50 хвилині ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України затриманий за підозрою в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
18 січня 2019 року ОСОБА_7 вручено пам`ятку про процесуальні права підозрюваного.
За наявності достатніх доказів 19 січня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як обставини встановлені в ході досудового розслідування свідчать про те, що він може:
1. Переховуватись від суду, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, відсутні міцні соціальні зв`язки, власного житла не має, майно відсутнє;
2. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як свідок ОСОБА_7 являється його рідним братом, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 проживають в с. Ананьєві-2 Ананьївського району Одеської області, де проживає і підозрюваний ОСОБА_7 .
3. Вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за злочини проти власності, та був засуджений, на шлях виправлення не став, висновків не зробив та вчинив новий злочин. Дані обставини свідчать про небажання зупинити свою злочинну діяльність, а навпаки продовжувати скоювати нові злочини.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 здійснив дії, які були направлені на нанесення шкоди життю та здоров`ю особи, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, визначення застави, домашній арешт не забезпечать у повній мірі запобіганням вищевказаних ризикам, тому як ОСОБА_7 , залишаючись на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з викладеним, за наявності підстав, передбачених ст.ст.177, 178, 183 КПК України ОСОБА_4 , згідно ухвали слідчого судді Ананьївського районного суду Одеської області від 21 січня 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 годині 50 хвилин 19 березня 2019 року.
В зв`язку з тим, що строк тримання ОСОБА_7 закінчувався 19 березня 2019 року, прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області 14 березня 2019 року звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 . Ухвалою головуючого по справі судді від 15 березня 2019 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 було задоволено та продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 13 травня 2019 року.
В зв`язку з тим, що строк тримання ОСОБА_7 закінчується 13 травня 2019 року, прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області звернулася до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_14 підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили суд змінити запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого на домашній арешт. При цьому, захисник обвинуваченого просить допитати ОСОБА_15 з
приводу можливості надання нею житлового приміщення для проживання обвинуваченого ОСОБА_7 при зміні йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що підтримує думку захисника обвинуваченого та обвинуваченого та не заперечує проти зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт.
Перевіривши надане прокурором клопотання та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка підтримала своє клопотання, думку потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При цьому, з ухвали головуючого по справі судді Ананьївського районного суду Одеської області від 15 березня 2019 року вбачається, що відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія вказаного запобіжного заходу закінчується 13 травня 2019 року.
З наведеного вбачається, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з дотриманням положень ч.1 ст.199 КПК України.
Частиною 2 статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суд вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме у спричиненні своїй матері ОСОБА_16 , у проміжок часу з 14 по 17 січня 2019 року включно, тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили в подальшому смерть останньої.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на які прокурор посилається у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу.
Суд вважає, що в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а саме:
Існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що без застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, він не має власного житла та майна, що підтверджується відповідними довідками.
Існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_7 без застосування запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як свідок ОСОБА_7 являється його рідним братом, свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 проживають в АДРЕСА_2 , де проживає і обвинувачений ОСОБА_7 ..
Існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_7 без застосування запобіжного заходу може вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення злочинів проти власності, та був засуджений, проте на шлях виправлення не став, висновків не зробив та вчинив новий злочин.
Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, частиною 1 статті 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З викладеного вище вбачається, що існують вагомі докази про вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення.,
При цьому, з санкції частини 2 статті 121 КК України вбачається, що ОСОБА_7 загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітньою особою, при цьому будь-яких відомостей щодо поганого стану його здоров`я суду не надано.
З клопотання вбачається, що ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, власного житла та майна, утриманців, не має.
При цьому, за місцем проживання характеризується посередньо, є раніше судимою особою.
З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 5 статті 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
При цьому ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у зв`язку з чим положення ч.5 ст.176 КПК України до нього не застосовуються.
Водночас суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд вважає що допит ОСОБА_15 з приводу можливості надання нею житлового приміщення при застосуванні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є недоцільним, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
При цьому, з клопотання та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 підпадає під визначення особи, до якої може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачене п.5 ч.2 ст.183 КПК України, як раніше судима особа, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, ч.3 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Водночас, ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
У зв`язку з чим суд з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України та того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, вважає за недоцільне визначення розміру застави.
Суд вважає, що при розгляді клопотання доведено, що заявлені ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, що виправдовує продовження тримання ОСОБА_7 під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.32, 110, 131, 132, 176-179, 182-184, 186 193-199, 331, 369-372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гуляївка Березівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 04 липня 2019 року.
Строк дії ухвали закінчується 04 липня 2019 року.
У відповідності до положень ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Суддя: ОСОБА_17
Копію цієї ухвали мені вручено «____» ___________ 2019 року о «___» год. «_______» хв.
Обвинувачений ОСОБА_7