№ 202/7725/18
У Х В А Л А

20 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 року до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій заявник просить поновити строк на оскарження бездіяльність слідчого, що полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у порядку ст. ст. 303-307 КПК України; зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000926 від 02.06.2017 року, негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, документи та інше, яке було вилучено слідчим 06.09.2017 року у приміщенні СУ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. № 40 на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2017 року по справі № 200/13256/17, посилаючись на обставини, викладені в скарзі.

Представник заявника у судове засідання з`явився, скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомив, заяви про відкладення розгляду скарги чи про розгляд скарги без його участі не подав. У відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі слідчого.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого; бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено у судовому засіданні, 06.09.2017 року було проведено тимчасовий доступ до речей і документів в приміщенні СУ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. № 40 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, в ході якого було вилучено документи.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 168 КПК передбачено, що майно може вилучатися тільки під час затримання особи, огляду чи обшуку. При цьому правовий статус такого майна визначається як тимчасово вилучене майно.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги, оскільки документи, які просить повернути заявник у розумінні ст. 168 КПК України не є тимчасово вилученим майном, а тому відсутні підстави для зобов`язання слідчого повернути їх.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 159, 167-168, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1