Справа № 344/4417/19
Провадження № 1-кс/344/2565/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000234, внесеного 28.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_5 вчинив порушення Правил безпеки дорожнього руху України, що призвело до настання смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Так, 10.09.2017 приблизно о 18 годині, в суху сонячну погоду, водій ОСОБА_5 всупереч вимог Правил дорожнього руху України, не маючи права на керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи незареєстрованим у встановленому порядку мотоциклом марки «VIPER», без реєстраційного номерного знаку, рухався ділянкою проїзної частини вулиці С. Галечко у напрямку с. Бистриця Надвірнянського району та наближався до перехрестя із вулицею В. Стуса. У якості пасажира мотоцикла перебував ОСОБА_8 .

В цей час вулицею С. Галечко, попереду мотоцикла ОСОБА_5 та у попутному з ним напрямку, рухався автомобіль марки ВАЗ-2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який наблизившись до перехрестя з вулицею В. Стуса розпочав маневр повороту ліворуч.

Водій ОСОБА_5 маючи об`єктивну можливість завчасно виявити дорожню розмітку 1.14.1, якою позначений нерегульований пішохідний перехід та можливість виявити прилягання другорядної дороги вулиці В. Стуса, що входить у поняття перехрестя, де обгін заборонений, всупереч вимог пунктів 14.6 а), в) ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху здійснюючи обгін автомобіля ВАЗ-2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 та зіткнувся із даним транспортним засобом, що виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок зіткнення транспортних засобів мотоцикл з ОСОБА_5 і його пасажиром, впав на бокову поверхню та перебуваючи в стані ковзання, виїхав на ліве узбіччя, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_7 у відповідності до висновку № 387 від 20.10.2017 судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцем, забійною раною, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, забоєм головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, від яких настала його смерть.

12 березня 2019 вручено ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріалами клопотання також зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду усвідомлюючи неминучість покарання, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України та незаконно вливати на свідків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечив, оскільки вважає ризики недоведеними, а підозру не обґрунтованою, просив врахувати рід занять підозрюваного та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 12 березня 2019 вручено ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду місця події, показаннями свідків, протоколом огляду місця події, протоколами слідчих експериментів, висновками інженерно-транспортних та судово-медичних експертиз та інших матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Прокурором доведено певний ступінь наявності ризику, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів слідства і суду, а також впливати на свідків, однак, на переконання слідчого судді, вказану обставину слід оцінювати в сукупності з іншими обставинами даного кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні прокурором та слідчим зазначено про те, що станом на даний час із підозрюваним та іншими учасниками проведено ряд слідчих дій.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, умови його життя, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, наявність постійного місця проживання, та відсутність судимості в минулому.

Крім того, як зазначив в судовому засіданні підозрюваний, заперечуючи проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, він працює неофіційно, їздить на заробітки в межах території України, на його утриманні є мати та молодший брат, який є інвалідом 2 групи.

Оскільки він є єдиним годувальником сім`ї (мати та молодший брат), підозрюваний просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, оскільки застосування нічного домашнього арешту може спричинити звільнення його з неофіційної роботи та втрату засобів до існування.

Відтак, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення самого підозрюваного до нього, вважаю, що в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж нічний домашній арешт.

Так, згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу та при цьому підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного, при цьому за змістом ч.6 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, вважаю, що в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення зазначеного прокурором ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду чи впливу на свідків, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків (прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну).

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням саме таких обов`язків на підозрюваного буде доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризиків.

Крім того, при вирішенні даного клопотання слідчий суддя також враховує закріплений статтею 43 Конституції України принцип захисту права на працю, який передбачає, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Покладені на ОСОБА_5 обов`язки діють до 11 травня 2019 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати слідчому відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області майору поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1