Справа № 761/1382/19
Провадження № 1-кс/761/1419/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання ОСОБА_2 про незаконне тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про незаконне тримання під вартою останньої в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

На обґрунтування доводів клопотання заявниця зазначає, що строк її тримання під вартою закінчився 21.12.2018 у зв`язку з чим просила звільнити її з-під варти негайно.

За відомостями з ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 засуджена 26.02.2018 вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, рахується за Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. За станом на день звернення з клопотанням кримінальне провадження перебуває на розгляді у Київському апеляційному суді.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали приходжу до наступного висновку.

Так, у відповідності до вимог ч.1 та ч.3 ст..206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З наданих слідчому судді матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_2 засуджена 26.02.2018 вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, рахується за Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді у Київському апеляційному суді.

Пунктом 24 статті 3 КПК України визначено, що судове провадження включає, з-поміж іншого, провадження в суді першої інстанції, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному порядку.

Зазначене у сукупності з тим, що за положеннями ч.4 ст.395 КПК протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду, приводить до висновку, що період, протягом якого вирок не набрав законної сили, відноситься до стадії судового провадження.

З огляду на вказане, слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 перебуває в Київському апеляційному суді на стадії судового розгляду, таким чином усі питання які виникають під час судового розгляду кримінального провадження мають вирішуватися судом який здійснює розгляд даного кримінального провадження.

Статтею 283 ПК України визначені форми закінчення досудового розслідування, однією з яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Оскільки компетенція слідчого судді розповсюджується лише на стадію досудового розслідування, а відносно ОСОБА_2 здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, таким чином вказана вимога знаходиться поза межами компетенціє слідчого судді.

Частиною 3 ст.26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст..9, 201, 206, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у доставці до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_3