Справа № 591/401/18
Провадження № 1-кп/591/129/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нижній Тагіл, Свердловської області, РФ, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2017 року, близько 12 год. 05 хв., ОСОБА_7 прийшов до кабінету № 101 поліклініки КУ «Сумська міська клінічна лікарня №5» по вул. М. Вовчок, 2, в м. Суми, де на той час перебувала виконувач обов`язків заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному кабінеті, ОСОБА_7 почав вимагати у ОСОБА_5 бланк виробничої характеристики, на що остання повідомила йому, що раніше він бланк отримував та у зв`язку з тим, що вона в кабінеті працює недовгий час, то не знає, де знаходиться вказаний бланк. В свою чергу ОСОБА_7 , внаслідок відмови надати бланк виробничої характеристики, вчинив з ОСОБА_5 словесний конфлікт, під час якого почав виражатись на адресу останньої нецензурною лексикою. З метою уникнення подальшого конфлікту ОСОБА_5 , знайшовши бланк виробничої характеристики, надала його ОСОБА_7 , попрохавши залишити кабінет. Але, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом направленим на завдання шкоди здоров`ю потерпілій, підійшов до ОСОБА_5 , яка знаходилась біля шафи, та тримаючи в правій руці своє посвідчення працівника Сумської обласної державної адміністрації, завдав ним близько 3 ударів по обличчю останньої, від чого вона вдарилась потилицею об шафу. Уникаючи побиття, ОСОБА_5 підійшла до столу та почала викликати працівників поліції. Проте, ОСОБА_7 , не зупиняючись на вчиненому, підійшов до ОСОБА_5 , схопив останню за волосся та, утримуючи її таким чином, декілька разів вдарив її лобною частиною голови об стіл. Надалі, ОСОБА_7 , утримуючи ОСОБА_5 за волосся, штовхнув її на підлогу, від чого остання вдарилась головою об дверцята шафи, що стояла поруч. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебуває на підлозі та не може чинити опору, ОСОБА_7 , ногою завдав близько 5 ударів по голові останньої, спричинивши тілесні ушкодження.

Від таких дій ОСОБА_7 ОСОБА_5 було спричинено такі тілесні ушкодження: в лобній ділянці зліва від середньої лінії синці розміром 1,3x0,8 см та 2,5x0,5 см, на верхній губі праворуч, на червоній каймі нижньої губи праворуч садна розміром 0,3x0,2 см та 0,4x0,3 см, на внутрішній поверхні нижньої губи зліва садно розміром 0,2x0,8 см, на задній поверхні в ділянці правого та лівого ліктьових суглобів, середньої третини правого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті в ділянці 4-5-х п`ясних кісток синці розміром від 2x1,7 см до 4x3 см, аналогічного характеру синці в ділянці лівої лопатки розміром 9x8 см та правої лопатки розміром 4x2,8 см, в тім`яній ділянці зліва на 2 см від середньої лінії голови садно розміром 0,5x0,2 см.

24.11.2017 ОСОБА_5 була обстежена в СОКЛ та нейрохірургом встановлений діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Множинні забої м`яких тканин волосяної частини голови, обличчя. Цяткова рана м`яких тканин лівої тім`яної ділянки»; ортопедом-травматологом встановлений діагноз: «Забій м`яких тканин обох кистей Множинні підшкірні гематоми»; торакальним хірургом встановлений діагноз: « ЗТГК. Забій грудної клітки з обох сторон. Гематоми м`яких тканин лівої половини грудної клітки. ЗЧМТ. Струс головного мозку?».

В подальшому ОСОБА_5 знаходилась:

-на амбулаторному лікуванні в 5-й міській поліклініці з 24 листопада по 04 грудня 2017 року з діагнозом: « ЗЧМТ, струс головного мозку (24.11.2017), виражений астено-вегетативний та астено- цефалгічний синдроми, помірні вестибулярні порушення, цервікалгія. Виражена лікворо-венозна дистензія. Забій шийного відділу хребта з вираженим больовим синдромом. ЗТГК. Забій грудної клітки з обох сторін, гематоми м`яких тканин спини.»;

-на стаціонарному лікуванні в першому неврологічному відділенні Сумської міської клінічної лікарні №4 з 05 по 15 грудня 2017 року з діагнозом: «ЗЧМТ. Струс головного мозку(24.11.2017) гострий перебіг. Виражена лікворо-венозна дистензія. Виражений тривожно- фобічний синдром, емоційно-лабільний синдром. Остеохондроз 4-7-го шийних хребців. Спондилоартроз. Нестабільність в сегментах 2-3-го шийного хребця. Аномалія Кімерлі. S-подібний шийно-грудний сколіоз 1-2-го ступеню, вторинний стійкий больовий синдром. Вестібулопатія з подальшим амбулаторним лікуванням у невролога 5-ї міської поліклініки по 22 грудня 2017 року»;

-на амбулаторному лікуванні у психіатра 5-ї міської поліклініки з 29 листопада по 04 січня 2018 року з діагнозом: « Розлад адаптації, тривожна реакція на стрес.».

Згідно висновку судово - медичної експертизи №17 від 15.01.2018, тілесні ушкодження в ділянці голови, обличчя та шиї кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синці тулубу та верхніх кінцівок кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 зазначав, що вину свою у вчиненні кримінального правопорушення не визнає та не відчуває. Пояснював, що 24 або 25 листопада 2017 року, більш точної дати він не пам`ятає, близько 12 год. він зайшов до кабінету ВКК, що на першому поверсі 5 поліклініки, яка розташована у м.Суми по вул.Марко Вовчок. В кабінеті була ОСОБА_5 . Він вибачився та попросив надати йому бланк виробничої характеристики, але остання у відповідь в грубій формі сказала йому, що у неї обід та щоб він прийшов через годину та отримав бланк, а ще, щоб вивчив графік роботи, який висвітлено на дверях кабінету. Проте, оскільки йому потрібен був вказаний документ та ще раз у поліклініку у нього не було часу приходити, то він наполягав на видачі бланку негайно. У відповідь на це ОСОБА_5 встала із-за столу та 5 разів штовхнула його у плечі своїм тілом та руками. За таких обставин, він вимушений був захищатись та відштовхнув ОСОБА_5 від себе і вона, перечепившись через щось, впала. При цьому, оскільки був висунутий ящик столу, то вона при падінні вдарилась головою. Крім того, на його переконання, при падінні вона могла вдаритись головою ще і о стіну. Це все супроводжувалось її страшними криками про те, що її вбивають. Після того, як ОСОБА_5 впала він знайшов на столі потрібний йому бланк, взяв його та вийшов з кабінету та з поліклініки і, навіть, на вулиці чув як ОСОБА_5 продовжувала кричати. При ньому вона у міліцію не телефонувала. Таким чином, умислу на нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у нього не було, бити її він не збирався, а лише вимушений був захищатись.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при зазначених у обвинувальному акті обставинах підтверджується сукупністю таких доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_5 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також письмовими доказами, що надані стороною обвинувачення.

Так, згідно наданих суду копій трудової книжки та наказів головного лікаря КУ «СМКЛ №5» ОСОБА_5 з 2007 року працювала на посаді завідувача відділенням ЗП-СМ №1 вказаного медичного закладу, виконуючи обов`язки згідно посадової інструкції, а в період з 30.10.2017 року по 28.11.2017 року на неї було покладено тимчасово обов`язки заступника головного лікаря з експертизи непрацездатності та якості лікування (а.с. 177-182 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, графік роботи комісії кабінету ЛКК затверджений наказом по КУ «Сумська міська клінічна лікарня №5» від 05.01.2017 №8 «Про вдосконалення лікарсько-трудової експертизи в лікарні» і, зокрема, у п`ятницю цей кабінет згідно затвердженого графіку працював: з 10-00 до 12-00; з 13-00 до 13-30 . А з 13-30 до 14-00 відбувалось оформлення та видача довідок (а.с. 8 т.2).

Відповідно до аудиозапису дзвінку, який було прослухано в судовому засіданні, 24.11.2017 року (в п`ятницю) о 12-07 год. на спеціальну лінію служби «102» надійшов дзвінок від ОСОБА_5 , яка голосно кричала про те, що її б`ють та вбивають, благала про допомогу (а.с. 196-197 т.1).

Вказані відомості про отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 24.11.2017 о 12.05 в приміщенні СМКЛ №5 по вул.М.Вовчок у м.Суми було внесено до ЄРДР та згідно з вимогами КПК розпочато досудове розслідування, визначено групу слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні (а.с. 218-222 т.1).

КУ «СМКЛ №5» з дотриманням вимог Закону України «Про охорону праці» та процедури, передбаченої Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим ПКМУ від 30.11.2011 року №1232, було зафіксовано факт завдання ОСОБА_5 під час її перебування 24.11.2017 року на роботі тілесних ушкоджень пацієнтом, про що оформлено документи, які досліджено судом (а.с. 183-193 т.1).

Наданими суду висновками експерта №1196 від 26.12.2017 року, №17 від 15.01.2018 року та №18 від 15.01.2018 (а.с.170-175, 194-195 т.1) підтверджується те, що при обстеженні ОСОБА_5 24.11.2017 року у неї виявлені тілесні ушкодження у виді множинних синців та саден, локалізацією, розміром та кольором, як-то зазначено в обвинувальному акті, а також, що ОСОБА_5 лікувалась амбулаторно та стаціонарно у періоди, про які йдеться в обвинувальному акті.

Також експертом встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_5 утворилися від діі тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. У вказаних ушкодженнях не відобразились ідентифікуючі ознаки травмуючих предметів, ушкодження могли утворитись при нанесенні ударів руками, ногами та подібними предметами. Ушкодження в ділянці ліктьових суглобів могли утворитись при падінні з вертикального положення на лікті. Характер та локалізація інших ушкоджень виключає можливість їх утворення при падінні з вертикального положення на площину. Кількість травматичних впливів не менше 10ти. При цьому, експерт зазначив, що потерпіла під час спричинення ушкоджень могла знаходитись в будь-якому можливому для нанесення ударів положенні.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що 24.11.2017 року вона працювала у кабінеті №101 на першому поверсі СОКЛ №5. В 12-01 год. в кабінет зайшов ОСОБА_7 та поросив надати йому бланк виробничої характеристики, оскільки він зіпсував той, який йому надавали декілька днів тому. Вона пояснила йому, що медсестра, яка б могла надати йому бланк, пішла на обідню перерву, а вона не знає де знаходяться бланки, тому попросила підійти пізніше. При цьому, знаючи, що ОСОБА_7 є конфліктною людиною (вона пригадала, що днів за 5 до цієї події ОСОБА_7 вже приходив на прийом та усіляко провокував на конфлікт), вона хотіла пошукати бланк, проте, в цей момент їй на мобільний зателефонував лікар і вона почала розмову. В цей час ОСОБА_7 також почав телефонувати та дуже голосно з кимось розмовляти про те, що вона йому не надає бланк. Вона зробила йому зауваження, після чого поклала слухавку, знайшла бланк у папці та видала його ОСОБА_7 . Але, ОСОБА_7 не заспокоївся, а почав нецензурно в її адресу висловлюватись, погрожувати звільненням. Вона, намагаючись припинити таку поведінку, вирішила відкрити двері, щоб він пішов, у зв`язку з чим встала з-за столу. В цей час ОСОБА_7 достав своє посвідчення та зі словами : «Дивись де я працюю!» почав бити її розвернутим посвідченням по обличчю, внаслідок таких дій вона декілька разів вдарилась головою об шафу. Після цього, вона зайшла за стіл та набрала на телефоні «102», щоб викликати поліцію, а ОСОБА_7 продовжував їй погрожувати. Коли вона сказала «Поліція!», ОСОБА_7 підбіг до неї, схопив за волосся та декілька разів вдарив її головою об стіл, після чого штовхнув її на підлогу. Коли вона падала, то вдарилась о дверцята шафи, він чого ті зламались, а також сильно забила лікоть. Коли вона вже находилась на підлозі, ОСОБА_7 наніс їй 5-6 ударів ногою по голові та спині. Весь цей час вона голосно кричала, просила допомоги, бо їй дійсно здавалось, що він її вбиває. Після цього у неї потемніло в очах та вона не пам`ятає, що було, оскільки, мабуть на декілька секунд втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то побачила своїх колег-лікарів, які намагались її підняти з підлоги та надати першу допомогу. Впевнена, що ОСОБА_7 прийшов до кабінету не випадково, він хотів конфлікту та умисно їй спричинив тілесні ушкодження. Вказана ситуація змінила її життя: вона тривалий час лікувалась, у тому числі проходила курс реабілітації у психолога, та до цього часу відчуває страх, біль, душевні страждання, занепокоєння, вона не може спокійно спати та працювати.

Такі покази потерпілої повністю узгоджуються з доказами, які були зібрані органами досудового розслідування та досліджено під час судового розгляду.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 24.11.2017 року, в кабінеті №101 на першому поверсі КУ СМКЛ №5 за адресою: м.Суми, вул. М.Вовчок,2 виявлено пошкодження нижніх дверцят у шафі у вигляді відгину верхньої металевої завіси на відстань близько одного сантиметру, а також - плями речовини бурого кольору округлої форми, розташовані на підлозі між столом та шафою на площі приблизно 28х26 см (а.с. 164-169 т.1).

Під час проведення слідчого експерименту від 04.12.2017 року, відеозапис якого було досліджено судом, потерпіла ОСОБА_5 в кабінеті №101 на першому поверсі КУ СМКЛ №5 за адресою: м.Суми, вул. М.Вовчок,2,тобто, в обстановці де подія сталась, за участю спеціаліста та статиста продемонструвала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (а.с. 3-6 т.2), за виключенням синців ліктьових суглобів та ділянки лопаток.

Згідно висновку експерта №18 від 15.01.2018 року (а.с.194-195 т.1), ушкодження голови, обличчя, шиї, правого передпліччя та лівої кісті могли утворитись при обставинах вказаних потерпілою під час проведення слідчого експерименту, тобто садна губ при нанесенні ударів рукою з посвідченням, синці лобу та травма шиї при ударах головою об стіл, садно тім`яної ділянки при ударі головою об край шафи, синці правого передпліччя та лівої кисті при нанесенні ударів ногами під час закривання голови руками. Синці ліктьових суглобів та ділянки лопаток могли утворитись при падінні на лікті та при нанесенні ударів ногами по спині, однак, під час проведення слідчого експерименту потерпіла конкретно не продемонструвала механізм їх утворення.

Факти наявності у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, про які зазначено в експертних висновках №1196 від 26.12.2017 та №17 від 15.01.2018, та механізм заподіяння таких ушкоджень, як він зазначений у висновку №18, підтвердив у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 , який проводив такі експертні дослідження під час досудового розслідування, зазначаючи, що відповіді на питання слідчого він надавав після медичного обстеження потерпілої ОСОБА_5 та вивчення медичної документації (амбулаторної карти та історії хвороби потерпілої).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що 24.11.2017 року близько 12-05 год. вона спускалась по східцях СОКЛ №5, зустріла медсестру ОСОБА_16 , яка сказала, що у кабінеті №101 хтось голосно кричить та просить про допомогу. Відразу вона пішла до вказаного кабінету та побачила, як лікар ОСОБА_10 допомагає ОСОБА_5 встати з підлоги біля столу. При цьому, усе обличчя ОСОБА_5 було у саднах та крові, тому вона побігла до свого кабінету, взяла ліки та повернулась до кабінету №101, щоб надати ОСОБА_5 першу допомогу. Коли обробляла множинні садна на обличчі ОСОБА_5 , то бачила гематоми на волосяній частині голови та лобно-скроневій ділянці. Крім того, ОСОБА_5 скаржилась на біль у грудній клітині, головну біль, нудоту та слабкість. Розповідала їм про події, за яких вона отримала такі тілесні ушкодження. Впевнена у тому, що такі ушкодження не могли з`явитись від простого падіння ОСОБА_17 на підлогу, як про те стверджує ОСОБА_7 . При цьому, зазначала, що до цієї події вона у той день бачила ОСОБА_5 і у неї був нормальний вигляд, без вказаних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що в той день, коли він вже збирався виходити з кабінету на обідню перерву, він почув крики про допомогу : «Допоможіть! Спасіть! Вбивають!» та зрозумів, що ці крики лунали з кабінету №101. Він відразу направився туди. Коли підходив до дверей, то побачив, як ОСОБА_7 вийшов з цього кабінету та швидкою ходою пішов на вихід з поліклініки. В кабінеті №101 він побачив ОСОБА_5 , яка лежала на підлозі під столом. Він допоміг їй підвестись. Вона була дуже схвильована, була у шоковому, стресовому стані та повідомила, що її побив пацієнт ОСОБА_7 . Бачив, що на підлозі, на халаті, на обличчі та волосяній частині голови ОСОБА_5 була кров. Крім того, на лівій частині халату, який був вдягнутий на ОСОБА_5 , чітко було видно слід від чоловічого взуття. Він та ОСОБА_9 надали ОСОБА_5 першу допомогу, після чого запросили невропатолога, який, в свою чергу, направив ОСОБА_5 на обстеження до лікарні.

Свідок ОСОБА_11 розповіла суду, що працює в СОКЛ №5 медсестрою та її робоче місце знаходиться у кабінеті №101. 24.11.2017 року вона працювала разом з ОСОБА_5 . Близько 12-00 год. вона вийшла на обідню перерву, а коли повернулась, то в кабінеті була ОСОБА_5 , яка плакала, а також - інші лікарі ( ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ) і патрульна поліція. При цьому, на підлозі та на халаті ОСОБА_5 вона бачила краплі крові.

Свідок ОСОБА_12 зазначала під час допиту в судовому засіданні, що 24.11.2017 року, коли вона знаходилась у поліклініці №5 (хотіла відвідати лікаря ОСОБА_9 ), то чула сильні жіночі крики. Це відбувалось під час обідньої перерви.

Медсестра ОСОБА_18 , яка працює в кабінеті №107 СОКЛ №5 та допитана в якості свідка, суду показала, що також чула гучні жіночі крики про допомогу, які лунали з кабінету №101, а саме: « Спасіть! Допоможіть! Він мене вбиває!», а коли вийшла в коридор зі свого робочого кабінету, то побачила, як з кабінету №101 вийшов чоловік, а туди відразу зайшов лікар ОСОБА_10 .

Лікар-невропатолог СОКЛ №5 ОСОБА_19 допитана як свідок суду розповіла, що 24.11.2017 року під час обідньої перерви їй зателефонували колеги з кабінету ЛКК та запросили на допомогу. В кабінеті №101 вона побачила ОСОБА_5 , яка знаходилась у шоковому стані та мала явні тілесні ушкодження на голові та обличчі, і яка повідомляла, що була побита пацієнтом ОСОБА_7 у тому числі по голові. За таких обставин, вона провела її обстеження на місці, після чого відразу направила на обстеження до лікарні. В подальшому, після курсу стаціонарного лікування, вона оглядала ОСОБА_5 і, враховуючи, що стан її не покращився, то видавала направлення на подальше лікування до лікарні №4.

Вищезазначені показання потерпілої та свідків узгоджуються як між собою, так і з письмовими доказами, що були досліджені під час судового розгляду, підтверджують обставини обвинувального акту та спростовують позицію захисту про те, що ОСОБА_7 не причетний до заподіяння ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад її здоров`я. Неналежності, недостовірності чи недопустимості досліджених в судовому засіданні доказів встановлено не було.

В судовому засіданні було з`ясовано, що документ з назвою «Виробнича характеристика, яка подавалась на ЛКК та МСЕК» не є бланком суворої звітності, а представляє собою аркуш паперу, на якому надрукований текст з графами для заповнення. Тому його тиражування можливе шляхом ксерокопіювання на любому виді та типі пристроїв, які виконують таку функцію (а.с. 9).

Також в судовому засіданні було з`ясовано, що саме цей документ та питання надання його повторно стали підставою для агресивної поведінки ОСОБА_7 .

Згідно відомостей, які містяться у листі КУ «СМКЛ №5» від 16.03.2018 року №01-27/1в/ 565, журнал реєстрації розбіжностей при направленні на МСЕК, або дефектів при оформленні документів на МСЕК КУ СМКЛ №5, 04.12.2017 року зареєстрований дефект оформлення виробничої характеристики заповненої не в повному обсязі, підпис керівника не розшифровано. Дефект виправлено 07.12.2017. (а.с. 7 т.2)

Проте, в жодному разі зіпсований бланк не виправдовує таку агресивну та цинічну поведінку ОСОБА_7 по відношенню до потерпілої.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. При цьому, короткочасним слід вважати розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні (21 день).

На заперечення сторони захисту щодо характеру та тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 слід зазначити те, що віднесення тілесних ушкоджень до того чи іншого виду (визначення їх тяжкості та характеру) в конкретних випадках здійснюється на підставі висновку експерта та при здійсненні кримінального провадження за ст.125 КК України проведення експертизи для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є обов`язковою.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, органами досудового розслідування залучався експерт, який встановив, що ОСОБА_5 знаходилася на амбулаторному лікуванні в 5-й міській поліклініці з 24 листопада по 4 грудня 2017 р., потім - на стаціонарному лікуванні в першому неврологічному відділенні Сумської міської клінічної лікарні №4 з 5 по 15 грудня 2017 р, та на амбулаторному лікуванні у психіатра 5-і міської поліклініки з 29 листопада 2017 г. по 4 січня 2018 р. (а.с.170-175 висновок № 1196 від 26.12.2017, а.с.194-195 висновок № 17 від 15.01.2018 - т.1)

При цьому, експерт зазначив, що довготривале перебування гр. ОСОБА_5 на лікуванні обумовлено не характером травми, а наявністю самостійних захворювань хребта та індивідуальними особливостями організму, що при оцінці ступеню тяжкості не враховується, згідно п.п. 4.6 та 4.7 "Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. і саме враховуючи такі обставини експерт кваліфікував тілесні ушкодження в ділянці голови, обличчя та шиї ОСОБА_5 як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а синці тулубу та верхніх кінцівок - як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, суд вважає, що вищезазначені докази в сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме: що він спричинив ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_7 є згідно ст.89 КК України не судимою особою, за місцем мешкання постійно конфліктує із сусідами, за останнім місцем роботи характеризується негативно, на обліку в наркодиспансері не перебуває, на день вчинення злочину був особою з інвалідністю 2 групи, проте, на даний час має ІІІ групу інвалідності з загального захворювання, у психдиспансері спостерігається у консультативній групі з 1993 року з діагнозом: розлад особистості органічного генезу з легкими харекторологічними змінами, легким астенічним синдромом. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 8 від 11.01.2018 року, ОСОБА_7 як на момент вчинення кримінального правопорушення, так і на момент дослідження міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.200-215 т.1, а.с.230 т.2)

Враховуючи сукупність зазначених обставин, характер вчиненого злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який не проявляє до потерпілої ані жалості, ані співчуття, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити в межах санкції статті за якою його визнано винним, у виді арешту. При цьому, суд вважає, що не має можливості застосувати до ОСОБА_7 найбільш суворе покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України та на якому наполягала потерпіла, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 на день вчинення злочину був особою з інвалідністю 2 групи, а до такої категорії осіб, згідно ч. 3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується.

У справі потерпілою ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов щодо стягнення з ОСОБА_7 на її користь заподіяної їй матеріальної шкоди в сумі 9939 грн. та моральної шкоди, розмір якої вона оцінила у 60000 грн., який вона мотивувала тим, що внаслідок дій обвинуваченого вона лікувалась та придбавала ліки за власний рахунок на загальну суму згідно доданих чеків 2824,43 грн. Крім того, перебуваючи на лікарняних, вона не відвідувала роботу, а листки непрацездатності їй до цього часу не оплачені, тому згідно довідки вона не отримала за вказаний період лікування 7114,72 грн. заробітку. Факт заподіяння їй моральної шкоди обґрунтовувала тим, що ОСОБА_7 до цього часу, навіть, не вибачився перед нею. Крім того, внаслідок таких дій обвинуваченого вона перенесла справжній шок, моральний стрес та отримала тілесні ушкодження, що негативно вплинуло на її загальний стан здоров`я, який вона до цього часу вимушена відновлювати. Крім того, в результаті таких дій ОСОБА_7 був порушений уклад її життя, її життєві плани та звичайні життєві зв`язки. Вона до цього часу відчуває страх, паніку, напругу, вважає, що не здатна себе захистити, її мучать безсоння та кошмари. До того ж, оскільки події стались на роботі, то було завдано шкоди і її честі, достоїнству та діловій репутації.

В судовому засіданні потерпіла та її представник вимоги цивільного позову підтримали в повному обсязі, проте, вже в судових дебатах представник зазначила, що суму коштів у розмірі 7114,72 грн. згідно нарахувань по листкам непрацездатності ОСОБА_5 виплатили, тому просила врахувати таку обставину при прийнятті рішення. Письмових заяв щодо відмови від позову в цій частині потерпіла сторона не подавала.

ОСОБА_7 та його захисник просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши учасників процесу, оцінюючи у сукупності пояснення потерпілої, свідків, висновки судово-медичної експертизи, беручи до уваги положення ст.ст.23, 1167 ч. 1 ЦК України, а також положення Пленуму Верховного Суду України у Постанові № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" дійшов висновку, що в результаті спричинення тілесних ушкоджень чоловіком по відношенню до жінки, під час перебування останньої на роботі та без очевидних приводів та підстав, ОСОБА_5 зазнала фізичного болю, приниження її честі та гідності, що привело до позбавлення звичайного циклу її життя, а після події вона вимушена була тривалий час витрачати на своє відновлення. За таких обставин, суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає стягненню сума коштів на відшкодування моральних збитків в розмірі 30 000 грн.

Крім того, суд вважає доведеним і факт заподіяння ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 2824,43 грн., оскільки доданими до матеріалів справи доказами підтверджено те, що ОСОБА_5 після заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 лікувалась та на лікування витратила зазначену суму коштів (а.с. 58-61 т.1), а відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В той же час, вважаю, що відсутні підстави для стягнення з обвинуваченого заявленої у позові суми в розмірі 7114,72 грн. (згідно довідки а.с. 57 т.1) як шкоду, яку позивач зазнала, на її переконання, у зв`язку із втратою заробітку.

Так, заявляючи таку вимогу позивач обґрунтовувала її тим, що за час, який вона перебувала на лікарняних після отримання нею тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_7 , оплату лікарняних не здійснено та згідно довідки виданої головним лікарем та бухгалтером КУ «СМКЛ №5» (а.с.57 т.1) загальна сума нарахованого доходу за період з 24.11.2017 по 22.12.2017 року повинна становити 8838,16 грн., із них сума доходу за мінусом податку на доходи фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%) 7114,72 грн.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалось вище, КУ «СМКЛ №5» відповідно вимог Закону України «Про охорону праці» та Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим ПКМУ від 30.11.2011 року №1232, проводив розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_5 під час її перебування 24.11.2017 року на роботі, а саме: факту завдання їй тілесних ушкоджень пацієнтом.

Тобто, суми втраченого заробітку є страховими виплатами, що здійснюються по завершенню такого розслідування та в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». І, як зазначалось вище, представник потерпілої в судових дебатах заявила про здійснення таких виплат ОСОБА_5 .

Враховуючи такі обставини, підстав для відшкодування вказаної суми заробітної плати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_7 немає.

Таким чином, позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

В даному кримінальному провадженні прокурором подано цивільний позов в інтересах держави в особі Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення в розмірі 3277,12 грн. (а.с.89-91 т.1)

Суд вважає, що не дивлячись на заперечення обвинуваченого та його захисника проти задоволення такого позову, заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст.1206 ЦК України сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь місцевого бюджету, з якого фінансується КУ Сумська міська клінічна лікарня №4», в якій лікувалась ОСОБА_5 і факт проходження такого лікування і понесені на таке лікування витрати підтверджено належними і допустимими доказами, дослідженими судом в судовому засіданні (а.с. 198-199 т.1).

Крім того, відповідно до ст.100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів у справі (а.с. 216-217 т.1).
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання за цим законом у виді шести місяців арешту.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди - 30 000,00 грн. та завдані матеріальні збитки в розмірі 2824,43 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради кошти в сумі 3277,12 грн., які були витрачені на лікування ОСОБА_5 .

Речові докази: змив речовини бурого кольору залишитись зберігатись в матеріалах кримінального провадження №0004494, а лазерний диск СD із записом на лінію «102» - в матеріалах судової справи №591/401/18, провадження №1-кп/591/129/19.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1