Справа № 128/1782/17
ВИРОК
Іменем України
03 грудня 2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

цивільного позивача ОСОБА_7

пред-ка цивільного

відповідача ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001658 від 05.12.2016р. відносно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівці, Мукачівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «ВестінтерПартс», одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

05.12.2016 року близько 10:00 год. водій ОСОБА_9 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volvo FH 440», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Вінниця, в районі 345 км, в порушення вимог п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху виконував маневр повороту ліворуч по ходу свого руху та з необережності допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ 211183», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався зі сторони м. Вінниця в напрямку м. Хмельницький.

Внаслідок даної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 211183» ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 331/374/463 від 22.05.2017, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійні та різані рани обличчя, рвані рани повік лівого ока та контузію легкого ступеню лівого ока; закритий уламковий міжвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 не являлись небезпечними для життя у момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами. Виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) та від дії предмета, що має ріжучі властивості, давністю утворення, можливо в строк вказаний у постанові про призначення експертизи та за ступенем тяжкості належать:

- закрита черепно-мозкова травма - до струсу головного мозку, забійні та різані рани обличчя, рвані рани повік лівого ока та контузія легкого ступеню лівого ока - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- закритий уламковий міжвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі| зміщенням відламків - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи №335а від 25.05.2017:

- «в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «ВАЗ 211183», не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Volvo FH 440», шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля «ВАЗ 211183»до смуги руху автомобіля «Volvo FH 440».

- «в ситуації яка склалася в діях водія автомобіля «Volvo FH 440» вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.»

- «в ситуації яка склалася, в діях водія автомобіля «ВАЗ 211183» ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам Правил Дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події ДТП.»

Таким чином, водій ОСОБА_9 порушив вимоги п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України, де вказано:

- п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і створить перешкод або небезпеки іншим, учасникам руху»;

- 16.13 «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутно: напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він дійсно керував транспортним засобом «Volvo FH 440», як водій підприємства ТОВ «ВестінтерПарст», якому також належить транспортний засіб, та рухався дорогою Стрий-Тернопіль-Кіровоград- Знам`янка, зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Вінниця. Для продовження маршруту йому було потрібно здійснити маневр повороту ліворуч по ходу свого руху і на певний час, йому перекрив огляд дороги інший вантажний засіб фура, який зупинився, пропускаючи його. Вважаючи, що смуга руху на смузі на яку він здійснював розвертання вільна від транспорту, він почав здійснювати маневр, з лівої смуги руху, рухаючись досить повільно приблизно 5 км/г, подолав кілька метрів, і тут побачив легковий автомобіль «ВАЗ 211183», з яким майже відразу відбулося зіткнення його транспортного засобу. Розуміє, що діяв не уважно та не врахував можливість знаходження на смузі руху інших транспортних засобів, але настання таких наслідків не бажав. У скоєному розкаявся, має намір допомогти у зменшенні негативних наслідків, що настали. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 визнав частково, позов ОСОБА_7 не визнав.

Потерпілий ОСОБА_10 допитаний у судовому засіданні суду показав, що 05.12.2016р. він на автомобілі «ВАЗ 211183» під керуванням ОСОБА_7 , ще з двома іншими пасажирами, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 рухався для виконання робіт по договору з ТОВ «Інновіннпром» в м.Хмільник. Даний договір він уклав як ФОП. Вартість робіт складала 49 800 грн. Рухаючись біля магазину «Епіцентр» десь зі швидкістю 60 км/г, вони перебували у середній смузі дороги, поряд з ними рухалася фура з причепом, коли на них раптово виїхав вантажний автомобіль «Volvo», який повертав на їх смугу перед фурою. Він крикнув водієві «Вивертай!», але відбулося зіткнення і він втратив свідомість. В наслідок ДТП він пройшов тривале лікування у міській клінічній лікарні №2, витратив на ліки 22 296,13 грн., йому було проведено кілька операцій, була тривала реабілітація, так як він отримав черепно-мозкову-травму, рани на обличчі, контузію ока, розрив повіки лівого ока, та закритий уламковий перелом стегна. В зв`язку з вказаним просить стягнути за позовом з ТОВ «ВестінтерПарст» шкоду в розмірі 72 096,13 грн. витрат на ліки, операцію, та втрачену вигоду.

Цивільний позивач ОСОБА_7 допитаний у судовому засіданні суду показав, що 05.12.2016р. він на своєму «ВАЗ 211183», яким керував як власник, після купівлі автомобіля у ОСОБА_13 , рухався разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в м.Хмільник. Рухався приблизно 35-50 км/г., в лівій смузі рухався вантажний автомобіль фура. Рухаючись по правій смузі руху дорогою Стрий - Тернопіль-Кіровоград - Знам`янка, поряд рухалася вантажівка «Рено», коли на них раптово виїхав вантажний автомобіль «Volvo», який повертав наліво в сторону с. Зарванці. Він почав гальмувати, сігналити, але «Volvo» не зупинявся. Гальмівного шляху не хватило і відбулося зіткнення в колесо «Volvo» і «ВАЗ» вивернуло та протягнуло ще певну відстань. В наслідок ДТП було фактично знищено належний йому транспортний засіб, а йому та пасажирам його автомобіля нанесено тілесні ушкодження. Автомобіль відновленню не підлягає, тому просив суд стягнути на його користь повну матеріальну шкоду у сумі 78 120,00 грн.

Представник цивільного відповідача ТОВ «ВестінтерПарст» - ОСОБА_8 , позов ОСОБА_10 визначала частково, позов ОСОБА_14 не визнала, подала суду письмові заперечення та суду показала, що водій ОСОБА_9 дійсно є працівником ТОВ «ВестінтерПарст» та в день події керував належним товариству транспортним засобом «Volvo FH 440», д.н.з. НОМЕР_1 з шляховим листом підприємства. За цивільним позовом ОСОБА_10 товариство визнає ті витрати на ліки, які є підтвердженими відповідними доказами квитанціями та які є за своїм змістом є такими, що придатні до ідентифікації. Також позивачем ОСОБА_10 подано чеки на сплату благодійних внесків, що не підлягають до зарахування до суми матеріального збитку та на придбання інших товарів, що не охоплюються лікарським призначенням на суму 9 987,86 грн. Суми за квитанціями які не можливі до ідентифікації складають 6 777,53 грн., всього не визнаються витрати на вказану суму з загальної суми в 22 296,13 грн.. Щодо решти витрат на лікування поклалася на думку суду. В частині позову щодо втраченої вигоди просила врахувати, що позивачем не наведено в позові з чого складається сума неотриманих доходів, не зазначено, яким чином ДТП перешкоджало у виконанні робіт за рахунок найманої праці, не було доведено позивачем понесення попередніх витрат на виконання договору, не надано кошторис, що свідчать про реальність виконання договору. Щодо позову ОСОБА_14 просила врахувати, що ОСОБА_14 не є власником транспортного засобу «ВАЗ 211183», який належить власнику ОСОБА_13 . Право на керування даним транспортним засобом, як і право на відшкодування шкоди позивач ОСОБА_14 не довів, тому просила суд в задоволенні даного позову відмовити.

Експерт ОСОБА_15 допитаний у судовому засіданні суду показав, що проводив дослідження вартості збитку автомобіля ВАЗ-211183 д.н.з. НОМЕР_2 . За висновком експертного дослідження №19-06/18 КЕ встановив, що ринкова вартість автомобіля складає 30200,00 грн. свій висновок підтримав в повному обсязі. Враховував утилізаційну середню вартість.

Обвинувачений, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, тому, суд з врахуванням думки решти учасників судового процесу та державного обвинувача обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, експерта та дослідженням експертних висновків, характеризуючих даних, та доказів щодо цивільних позовів та щодо речових доказів.

Окрім показів обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача, та цивільного відповідача, суд вважає, що вина обвинуваченого також доводиться:

-Висновком експерта сектора авто-технічних досліджень за №335а від 25.05.2017р. за яким в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Volvo FH 440», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п.п.10.1, 16.3 ПДР, зміст яких викладений в дослідній частині.

-В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 211183», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР, зміст яких викладений в дослідній частині.

-В ситуації, яка склалася при технічних параметрах вказаних у постанові про призначення експертизи, водій «ВАЗ 211183» ОСОБА_7 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Volvo FH», шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «ВАЗ 211183»до смуги руху «Volvo FH».

- В ситуації, яка склалася, можливість попередження зіткнення у водія

автомобіля «Volvo FH» ОСОБА_9 полягала у виконанні ним вимог

п.п.10.1,16.13 Правил дорожнього руху.

- В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля «ВАЗ 211183» ОСОБА_7 не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

-В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля «Volvo FH» ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1,16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (а.к.п.161-167).

-Висновком експерта сектору економічних товарознавчих досліджень та оціночної діяльності за №3 від 08.02.2017р. за яким розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки «ВАЗ 211183» д.н.з. НОМЕР_3 , 2006 р.в. в результаті його пошкодження з ПДВ складає: 78 120 грн. 00 коп.(а.к.п. 168-183).

- Висновком експерта №331/374/463 від 22.05.2017р. встановлено, що у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забійні рани та різані рани обличчя, рвані рани повік лівого ока та контузія легкого ступеню лівого ока; закритий уламковий міжвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків. Вказані ушкодження у ОСОБА_10 не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами. Виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) та від дії предмета, що має ріжучі властивості, давністю утворення, можливо в строк вказаний у постанові про призначення експертизи - 05.12.2016 р., та за ступенем тяжкості належать:

- закрита черепно - мозкова травма - до струсу головного мозку, забійні та різані рани обличчя, рвані рани повік лівого ока та контузія легкого ступеню лівого ока - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- закритий уламковий міжвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі| зміщенням відламків - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (а.к.п.184-186).

- висновком медичного огляду за №1767 за яким ОСОБА_9 станом на 09.12.2016р. був тверезим (а.к.п.160).

- постановою про приєднання до кримінального провадження від 05.12.2017р. речового доказу, а саме, автомобіля «Volvo FH» д.н.з. НОМЕР_1 (а.к.п.148).

- розпискою про передання на відповідальне зберігання транспортного засобу автомобіля «Volvo FH 440» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 (а.к.п.149).

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.286 КК України, а саме, порушення Правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, його вік та сімейний стан, та враховує ту обставину, що ОСОБА_9 раніше не притягався до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а також враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортним засобом.

Разом з цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 звернувся до суду з заявою про застосування до нього ст.1 «є» ЗУ «Про амністію у 2016 році», яку у судовому засіданні підтримав. Просить суд застосувати до нього акт амністії, оскільки він має двох батьків, які досягли пенсійного віку, а його сестра ОСОБА_16 , має 2 групу інвалідності і є непрацездатною.

На підтвердження наявності підстав для застосування ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», подав суду свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 (а.к.п.107), свідоцтва про народження батьків та копії паспортів ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.к.п.110-113), а також копію паспорта сестри ОСОБА_16 та довідку МСЄК ОСОБА_16 , яка є інвалідом 2 групи (а.к.п.114,115,118).

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», амністією є часткове або повне звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та ЗУ «Про застосування амністії в Україні».

07.09.2017 року набрав чинності ЗУ №1810-VIII від 22.12.2016р. «Про амністію у 2016 році».

Ст.1 вищевказаного Закону передбачено: звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили.

Ст.1 ЗУ п. «є» «Про амністію у 2016 році» за даним актом амністії підлягають до звільнення особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Згідно ст. 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії вирішує суд, зокрема за ініціативою обвинуваченого.

Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію, засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст.86 КК України).

Враховуючи, що ОСОБА_9 має на утримання двох батьків , які досягли 70-річного віку і у його батьків не має інших працездатних дітей, так як сестра ОСОБА_9 є непрацездатною, суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія ЗУ «Про амністію у 2016 році», а саме, ст.1 п. «є».

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає, що заява ОСОБА_9 про застосування до нього ст.1 п. «є» ЗУ «Про амністію у 2016 році» підлягає до задоволення та його слід звільнити від відбування призначеного основного та додаткового покарання на підставі акту амністії.

Щодо цивільного позову заявленого ОСОБА_7 до ТОВ «ВестінтерПарст», за участю третіх осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , та ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 78 120 грн., суд виходить з того, що власником транспортного засобу «ВАЗ 211183» д.н.з. НОМЕР_3 , є згідно свідоцтва про транспортний засіб ОСОБА_13 .

За текстом позовної заяви ОСОБА_7 придбав даний транспортний засіб у ОСОБА_13 , який у підтвердження купівлі-продажу автомобіля передав йому свідоцтво на транспортний засіб. Однак доказ купівлі-продажу вказаного автомобіля ОСОБА_7 , суду не поданий.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009р. №1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрація), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 7 вересня 1998 року за №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Отже продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття з обліку та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

У відповідності до ст.328 ЦК України саме з набуттям права власності пов`язується виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, а отже і права на відшкодування шкоди завданої майну у відповідності до ст. 22 ЦК України.

Як встановлено судом, перереєстрація транспортного засобу проведена ОСОБА_7 не була, власником транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а.к.п.22) є ОСОБА_13 .

Отже право вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди належить власнику транспортного засобу ОСОБА_13 .. Факт переходу права власності від ОСОБА_13 до ОСОБА_7 власником транспортного засобу не підтверджена, не є підтвердженим даний перехід права власності від ОСОБА_13 до ОСОБА_7 і позивачем за позовом.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що позов ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

Щодо позову ОСОБА_10 до ТОВ «ВестінтерПарст», за участю третіх осіб ОСОБА_9 , та ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 72 096, 13 грн., суд враховує, що сума збитку складається позивачем з витрат на лікування в сумі 22 296, 13 грн., та суми втраченої вигоди в розмірі 49 800 грн. Всього 72 096, 13 гривень.

У відповідності до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Власником автомобіля «Volvo FH 440» д.н.з. НОМЕР_1 , як встановлено судом є ТОВ «ВестінтерПарст».

У відповідності до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання своїх трудових обов`язків.

Факт виконання ОСОБА_9 трудових обов`язків водія ТОВ «ВестінтерПарст» під час скоєння ДТП підтверджує посвідчення про відрядження №31 від 02.12.2016р.

Доказами понесення позивачем витрат на лікування є подані суду медична виписка, квитанції з аптек та квитанції внесків на рахунок лікарні.

Враховуючи, що благодійній внески не є витратами на лікування, суд вважає, що в стягненні суми в розмірі 2120,00 грн. (1500+90+500+30) слід відмовити.

До стягнення підлягають з власника транспортного засобу, яким ОСОБА_9 керував на підставі трудової угоди, а саме, ТОВ «ВестінтерПарст», з подальшим відшкодуванням в межах страхового полісу витрат на ліки в розмірі 20 176,13 грн.

Щодо стягнення втраченої вигоди, суд враховує, що свій позов в частині втраченої вигоди позивач грунтує на існуванні договірних відносин між ним та ТОВ «ІННОВІННПРОМ» за якими позивач, як суб`єкт господарської діяльності уклав 26.08.2016р. договір на виконання комплексу електромонтажних робіт на об`єкті. На доказ цього позивачем було надано договір за № 26/08/16-Н від 26.08.2016 р. (а.к.п.187-188), згідно п.1.3 якого термін виконання робіт за договором визначено в строк 70 діб з моменту підписання договору, тобто в строк до 05.11.2016р. ДТП було скоєно за межам дії договору - 5.12.2016р. і підтвердження продовження строку даного договору позивачем ОСОБА_10 суду подано не було.

Не є поданими суду і доказ розрахунку витрат на проведення робіт, акти проведення робіт, тобто докази реального виконання умов договору, виконанню яких завадили наслідки ДТП від 05.12.2016р..

Отже, враховуючи вказане, суд вважає недоведеними підстави для стягнення втраченої вигоди, в зв`язку з чим в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

З обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи на загальну суму 2111,28 грн., згідно наданих довідок про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного та додаткового покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки на підставі ст.1 «є» ЗУ «Про амністію у 2016 році» на підставі акту амністії.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестінтерПартс», за участю третіх осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 78 120 грн. відмовити.

Позов ОСОБА_10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестінтерПартс», за участю третіх осіб ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 72 096, 13 грн. задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестінтерПартс» на користь ОСОБА_10 матеріальний збиток в розмірі 20 176,13 гривень.

В решті стягнення матеріального збитку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 2111, 28 грн.

Речовий доказ - автомобіль марки «Volvo FH 440», державний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 повернути в повне розпорядження власника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестінтерПартс».

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ 211183», державний номер НОМЕР_2 , поміщений на зберігання на територію арешт майданчика «Вінниця інформ ресурси» повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1