Суд
Ухвала
Іменем України
25 березня 2019 року
м. Київ
справа № 384/765/17
провадження № 51- 611 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2019 року, якою вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2018 рокузалишено без зміни,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 13 грудня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк засуджений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду зі скаргою на виконання ухвали Верховного Суду від 13 грудня 2018 року, в якій просить змінити ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та прийняти нове рішення в провадженні. Скаргу розглянути з його участю та захисника.

Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані скаржником матеріали, дійшов висновку про те, що скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути з таких підстав.
Так, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю скарги, в тому числі, вимогам п.5 ч.2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якою передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
При цьому, в ухвалі від 13 грудня 2018 року суд касаційної інстанції зазначив про те, що засуджений ОСОБА_4 подав скаргу на вирок суду першої інстанції і ставить питання про скасування вироку, однак така вимога скаржника не є конкретною з урахуванням положень статті 436 КПК, зокрема, вимога про скасування судового рішення вказана лише щодо вироку, хоча ним до скарги додана копія ухвали Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2019 року, щодо якої у скарзі не зазначена вимога до суду касаційної інстанції, тому скаржнику необхідно конкретизувати свої вимоги про скасування оскаржуваних ним судових рішень відповідно до зазначеної норми КПК.
Згідно із положеннями ч. 1 ст.436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_4 подав скаргу, в якій посилається на незаконність і необґрунтованість ухвали апеляційного суду щодо нього у зв`язку з порушеннями процесуального і матеріального закону, при цьому просить змінити оскаржуване судове рішення та прийняти нове судове рішення в провадженні.
Однак, на думку Суду, така вимога до суду касаційної інстанції не є конкретною з урахуванням положень статті 436 КПК, зокрема, скаржник не зазначив в якій частині судове рішення підлягає зміні та з яких підстав, передбачених відповідною нормою КПК, враховуючи при цьому те, що засуджений у скарзі посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте, у скарзі засудженим зазначено про невідповідність висновків суду першої інстанції в частині доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, з урахуванням положень статей 433, 438 КПК.
За таких обставин засуджений ОСОБА_4 не усунув в повному обсязі недоліки, зазначені у вищезазначеній ухвалі касаційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК та підлягає поверненню.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Вирішення клопотання засудженого ОСОБА_4 про розгляд скарги з його участю в судовому засіданні та його захисника, можливе лише після прийняття рішення щодо відкриття кримінального провадження за касаційною скаргою.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2019 року, якою вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2018 рокузалишено без зміни, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3