Справа № 404/8270/18
Номер провадження 1-кп/404/800/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в залі суду клопотання у кримінальному провадженні №0008513 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,
у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2018 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , став очевидцем того як ОСОБА_3 почав чіплятися до малолітньої ОСОБА_8 , в результаті чого ОСОБА_3 було зроблено ОСОБА_5 усне зауваження стосовно припинення своїх дій.
Почувши звернення ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 , який перебував у хворобливому стані - «параноїдна шизофренія (параноїдний синдром)» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавило його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, та з невстановлених слідством мотивів, виник намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 підійшов впритул до ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс один удар в область носу потерпілого, чим спричинив останньому згідно з висновком судової медичної експертизи №643 від 01.11.2018 року тілесне ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому носа, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні ОСОБА_3 погодився із обставинами вчинення суспільно небезпечного діяння, вказаними у клопотанні та не заперечував проти застосування до нього запропонованих в клопотанні примусових заходів медичного характеру, попросивши вибачення у потерпілого.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , у яких він повідомив обставини вчинення ОСОБА_3 діяння, які відповідають обставинам, зазначеним у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, показавши про нанесення йому ОСОБА_3 06.10.2018 року біля 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 удару кулаком правої руки в область носу, внаслідок чого йому було спричинено багатоуламковий перелом носу та легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я;

- заявою потерпілого ОСОБА_5 від 06.10.2018 року, згідно з якою він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який наніс йому тілесні ушкодження в області обличчя (т.1 а.п.10);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.10.2018 року із долученою фототаблицею, під час якого потерпілий ОСОБА_5 відтворив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 аналогічні тим, що він вказує у своїх показаннях в суді (т.1 а.п.19-20);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2018 року, згідно з якими потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 06.10.2018 року спричинила йому тілесні ушкодження в області обличчя (т.1 а.п.22-23);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2018 року, згідно з якими свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 06.10.2018 року спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження (т.1 а.п.26-27);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2018 року, згідно з якими свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 06.10.2018 року спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження (т.1 а.п.30-31);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2018 року, під час якого свідок ОСОБА_11 відтворив обставини нанесення 06.10.2018 року невідомим чоловіком одного удару кулаком руки в область обличчя ОСОБА_12 , які він бачив (т.1 а.п.35-36);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.10.2018 року, згідно з якими свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 06.10.2018 року спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження (т.1 а.п.37-38);

- висновком судового медичного експерта №643 від 01.11.2018 року, згідно з яким у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому носа, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 до 21 доби. Вказане тілесне ушкодження утворилося від локального травматичного контакту з тупим (тупими) об`єктом (об`єктами), могло утворитися 06.10.2018 року. Механізм та локалізація тілесного ушкодження відповідає механізму та локалізації, на які вказує потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_11 в протоколах проведення слідчих експериментів відповідно 09.10.2018 року та 13.10.2018 року (т.1 а.п.43-44).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеними раніше викладені обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто кваліфікованого як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння за обставин, встановлених судом, підтверджується прямим доказом показаннями потерпілого, які є логічними та послідовними під час досудового розслідування та судового розгляду. При цьому потерпілий раніше до події із ОСОБА_3 не знайомий, особистих причин оговорювати його у справі не має, показання потерпілого узгоджуються із іншими раніше вказаними доказами, взаємодоповнюються ними та жодного сумніву в їх достовірності немає.
З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені в ухвалі фактичні обставини суспільно небезпечного діяння, та вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурор наполягав на застосуванні стосовно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння в стані неосудності, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
Аналізуючи надані докази та доводи клопотання, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно з п.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Правилами ч.ч.1, 4 ст.94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру, як, зокрема, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, яка може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.
Як встановлено висновком судово-психіатричної експертизи №436 від 23.11.2018 року, ОСОБА_3 в момент вчинення правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі: параноїдна шизофренія безперервний тип перебігу, параноїдний синдром (згідно з МКХ-10, F-20.0), що істотно впливало на його здатність в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відношенні до інкримінованого суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом (т.1 а.п.71-73).
Висновки експерта не оспорюються учасниками судового провадження, не містять суперечностей з іншими доказами, а також обставин, які б ставили їх під сумнів.
Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в стані неосудності.
Також суд, зважаючи на висновки судово-психіатричної експертизи, підстави ставити які під сумнів не встановлено, вважає, що ОСОБА_3 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування в умовах посиленого нагляду.
При цьому суд також враховує характер та тяжкість захворювання ОСОБА_3 , тяжкість вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності останнього, стосовно якого раніше застосовувалися примусові заходи медичного характеру у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, що не запобігло вчиненню ним нового суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, а тому вважає необхідним застосувати вид примусового заходу медичного характеру, потреба в застосуванні якого визначена у висновку судово-психіатричної експертизи.

Процесуальні витрати та речові докази у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 512-513, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням в стані неосудності суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1