Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4268/18
Провадження №: 1-кп/332/77/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2019 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ;

секретаря: ОСОБА_2 ;

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представників потерпілого: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустош, Іванівської області, громадянина України, не одруженого, має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, який на час ДТП працював водієм ПРАТ «Запорізьке АТП 12329», який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2018 року, приблизно о 19-55 годині, водій ОСОБА_7 , керуючи маршрутним мікроавтобусом «Мерседес Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Північне шосе з боку вул. Тепличної в напрямку вул. Оптимістичної в м. Запоріжжі. В салоні зазначеного мікроавтобусу перебували пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Під час руху в районі опори № 1, розташованої в районі надземного переходу, водій ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався в безпеці своїх дій та допустив зміну напрямку свого руху ліворуч, в результаті чого виїхав за межі проїзної части - на лівий тротуар, де скоїв наїзд на перешкоду у вигляді опори № 1.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди:
- пасажир ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1094 М від 18.09.2018 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому дистального епіфіза правої ліктьової кістки зі зміщенням кісткового уламка по осі на 0,4 см, закритого перелому шиловидного відростка правої променевої кістки із незначним зміщенням кісткового уламка по осі кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш як 21 день;
- пасажир ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1386 від 28.11.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів кісток правого ліктьового суглоба (правої плечової кістки та правої ліктьової кістки за даними КТ-дослідження від 16.08.2018 р.) самі за собою кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

Порушення водієм ОСОБА_7 , згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 9-699 від 31.10.2018 року, вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 15 серпня 2018 року приблизно о 20-00 годині, він як водій ПРАТ «Запорізьке АТП 12329», керував маршрутним мікроавтобусом «Мерседес Спринтер» НОМЕР_1 . Рухався по вул. Північне шосе з боку вул. Тепличній в напрямку вул. Оптимістичної м. Запоріжжя. У салоні мікроавтобусу перебували у якості пасажирів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Під час руху в районі опори № 1 біля надземного переходу, йому за кермом стало зле, потемніло у очах, у зв`язку із чим він допустив зміну напрямку свого руху ліворуч, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини на тротуар ліворуч, де зіткнувся з опорою. В результаті ДТП він та пасажири ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були травмовані, та у подальшому доставлені до медичного закладу. Щиро кається у скоєному, просив вибачення у потерпілого.
Від потерпілої ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив обставини, при яких відбулась ДТП 15.08.2018 року. Зазначив, що він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктьової кістки, проходив лікування у медичному закладі тривалий час. В наслідок отриманої травми вимушений був звільнитися з місця роботи. Має претензії матеріального характеру до установи, в якій працював обвинувачений, які планує вирішити у форматі цивільного судочинства.

За клопотанням сторони обвинувачення, судом долучені та досліджені наступні документи:
- висновок експерта № 9-699 від 31.10.2018 року, згідно змісту якого дії водія ОСОБА_7 не відповідають вимогам п. 10.1 ПДР та знаходяться у причинному зв`язку з подією ДТП;

- висновок експерта № 1386 від 28.11.2018 року, згідно змісту якого закриті переломи кісток правого ліктьового суглоба у ОСОБА_9 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані ушкодження могли утворитись в умовах ДТП;
- висновок експерта № 1094М від 18.09.2018 року, згідно змісту якого закритий перелом дистального епіфіза правої ліктьової кістки зі зміщенням кісткового уламка, закритий перелом шиловидного відростка правої променевої кістки у ОСОБА_8 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані ушкодження могли утворитись в умовах ДТП;
- виписка з наказу № 124 К від 21.11.2016 року ПАТ «Запорізьке Автотранспортне підприємство № 12329» про прийняття на роботу в АТП ОСОБА_7 у якості водія;
- належним чином засвідчена копія посвідчення водія ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 про проходження останнім медичної підготовки від 04.06.2018 року.

Інших доказів учасниками процесу суду не надано.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють інші фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, потерпілого та дослідження вищезазначених доказів.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинений з необережності;
- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває;
- обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину;
- обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, необережних дій обвинуваченого, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, саме таке покарання буде мати достатню превентивну роль для обвинуваченого з врахуванням принципу індивідуалізації покарання.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини справи, позицію потерпілих, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою і за доцільне вважає застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з покладанням обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами. У зв`язку з конкретними обставинами справи, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, суд вважає можливим не застосовувати до обвинуваченого додаткової міри покарання.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання у виді 2 років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: автомобіль «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні в ПАТ «Запорізьке Автотранспортне підприємство 12329» повернути ПАТ «Запорізьке Автотранспортне підприємство 12329», скасувавши його арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 16.08.2018 року.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1