ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/2965/18
Провадження № 11-кп/819/176/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: повернення обвинувального акта Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України
12 лютого 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження № 001102 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому розгляді суду першої інстанції, на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26.11.2018 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ Херсонської області, громадянина України, не одруженого, малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, з вищою освітою, працюючого менеджером в ТОВ «Спорт-Статус», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції вказав, що за даними примірника обвинувального акту, який надано в судовому засіданні обвинуваченим він не містить дня вересня місяця 2018 року його складення та затвердження, тобто відсутня дата його складення та затвердження, у зв`язку з чим його належить повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам законодавства. Призначення справи до судового розгляду з зазначеними недоліками буде порушенням права на захист.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів указує, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що суд вийшов за межі повноважень, наданих йому ст. 314 КПК України під час проведення підготовчого судового засідання фактично не надавши оцінку обвинувальному акту.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_7 прокурором Цюрупинського відділу Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 було вручений обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, який відповідає за своїми реквізитами обвинувальному акту, який міститься в матеріалах кримінального провадження, про що ОСОБА_7 прокурору надано відповідну розписку. Джерело походження проекту обвинувального акту, який обвинувачений надав до суду та у якому відсутня дата його складання та затвердження, не встановлено.

Також зазначає, що судом порушено вимоги п.2 ч.1 ст. 372 КПК України, оскільки не вказано, яку саме норму чинного законодавства порушено стороною обвинувачення та в чому саме полягає порушення права обвинуваченого на захист, а тому судом фактично не наведено мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В запереченнях обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перелік вимог кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акту, регламентується ст. 291 КПК України і цей перелік вимог є вичерпним.

Ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд послався на такі встановлені у підготовчому засіданні обставини, як невідповідність цього обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки за даними примірника обвинувального акту, який надано в судовому засіданні обвинуваченим він не містить дня вересня місяця 2018 року його складення та затвердження, тобто відсутня дата його складення та затвердження, і це буде порушенням права на захист.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинуваченого.

Із зазначеної норми закону виходить обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1)фактичних обставин кримінального правопорушення;

2)правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до вимог пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною радою України, та практикою Європейського суду з прав людини обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Норми Кримінального процесуального кодексу України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст.348 КПК), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду. Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону суд повинен виходити з описання складів злочинів у диспозиціях статей Кримінального кодексу, за якими особи притягуються до кримінальної відповідальності, та вимагати від прокурорів викладу в обвинувальному акті тих обставин злочину, які підлягають обов`язковому встановленню.

Перевіривши підстави, з яких суд повернув прокурору обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є необґрунтованим, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, із зазначенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правової кваліфікації та формулюванням обвинувачення.

Крім того, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, обставини на які суд першої інстанції послався як на підстави для повернення обвинувального акту прокурору, щодо того, що судом не зазначено яку саме норму чинного законодавства порушено стороною обвинувачення та в чому саме полягає порушення права обвинуваченого на захист, оскільки обвинувальний акт, наданий суду складений слідчим та затверджений прокурором 26.09.2018 року, то відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні № 001102 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 вимогам кримінального процесуального Кодексу України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтуються на вимогах закону, а лише на поясненнях сторони захисту, і оскільки про вказані обставини обґрунтовано зазначив прокурор у своїй апеляційній скарзі, його апеляційні вимоги про скасування ухвали підготовчого судового засідання та призначення нового розгляду в суді першої інстанції підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору, не можна вважати законним та обґрунтованим і з цих підстав воно підлягає скасуванню, з направленням даного кримінального провадження на новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому розгляді суду першої інстанції задовольнити.

Ухвалу, Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26.11.2018 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 001102 за обвинуваченням ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд для розгляду в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2