ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001033 від 08 листопада 2018 року за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою, клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001033 року внесеного до ЄРДР 08 листопада 2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 345 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, з повною середньою освітою, безробітного, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого в

АДРЕСА_1 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_10
Провадження №11-сс/7822/24/18
Категорія ст.193 КПК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Сторожинецького району, Чернівецької області, фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , - задоволено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 25 січня 2019 року.

На вказану ухвалу слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подали апеляційну скаргу.

Вважають ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час судового засідання слідчий суддя не врахував того, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, крім того не надав належної оцінки доводам сторони захисту.

Зазначають, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, а також в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий та прокурор.

Звертають увагу на те, що суд хибно дійшов до висновку про можливу спробу ОСОБА_9 ухилитися від органу досудового розслідування та суду і перешкоджати кримінальному провадженню. ОСОБА_9 на момент затримання мав постійне місце проживання, до того ж суд, не взяв до уваги доводи, що ОСОБА_9 раніше не судимий, ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, мас на утриманні одну малолітню дитину, одружений.

У зв`язку з чим, просять скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосований до їх підзахисного, ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги сторони захисту, думку захисника ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляцію, просила її задовольнити шляхом скасування ухвали слідчого судді про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід з підстав наведених в апеляційній скарзі, міркування прокурора з цього приводу, який просив апеляційну скаргу захисників залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, допитавши слідчого ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_9 , діючи умисно, в умовах особливого періоду маючи на меті перешкодити законній діяльності іншому військовому формуванню, зокрема Державній прикордонній службі України, здійснював опір працівнику правоохоронного органу, при цьому завдав побоїв працівникам зазначеного правоохоронного органу спеціального призначення за наступних обставин:

Близько 16.00 год. 05.11.2018 року, мешканець с. Чудей, Сторожинецького району, Чернівецької області ОСОБА_9 , розуміючи, що його протиправна діяльність з переміщення тютюнових виробів через кордон до Румунії може бути викрита, а також, що він та інші особи можуть бути притягнутими до відповідальності, а тютюнові вироби - вилучені, і як наслідок, він та інші місцеві мешканці не отримають матеріальної грошової вигоди від зазначеної протиправної діяльності, діючи умисно, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться військовослужбовці прикордонної служби, які у законний спосіб виконують свої службові обов`язки, з метою перешкоджання виконанню таких обов`язків та їх законній діяльності, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , вирішив перешкодити виконанню службових обов`язків по охороні та обороні державного кордону України і недопущенню протиправної діяльності на ньому вказаними військовослужбовцями, як працівниками правоохоронного органу, що віднесений до військових формувань, шляхом застосування до них фізичного насильства, та використовуючи для нанесення ударів каміння, підійшов ззаду до старшого лейтенанта ОСОБА_12 і наніс йому камінням один удар по голові, а ОСОБА_11 завдав декількох ударів палицею по голові та різним частинам тіла ОСОБА_12 . Внаслідок таких протиправних дій місцевих мешканців, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . ОСОБА_12 спричинено побої у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани потиличної ділянки та спинки носа, забою правої половини грудної клітини та правого колінного суглоба.

26.11.2018 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1 та ч.2 ст.345 КК України.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи його, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1 та ч.2 ст. 345 КК України , та вважав встановленими існування ризиків, які визначені в ст. 177 КПК України та на які послався слідчий у своєму клопотанні, а це, в свою чергу, свідчило про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, як просив захист.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя окрім обґрунтованості підозри, визнав доведеним існування у кримінальному провадженні всіх ризиків, передбачених п.2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК

Колегія суддів, вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України були досліджені обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонколо проти України» №42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 року та інш.) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На стадії вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри, а факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суддя, вирішуючи питання про взяття під варту, насамперед має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності обвинуваченого або підозрюваного до злочину.

"Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, становить суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у ст. 5 § 1(с) Конвенції".

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово давав визначення «обґрунтованої підозри» (справа Гусинський проти Росії (2004) рік.

Під час розгляду клопотання слідчого, суд в цій стадії процесу лише дає оцінку чи була підозра, яка висунута ОСОБА_9 обґрунтованою, що було і зроблено слідчим суддею, який проаналізувавши наявні матеріали зробив висновок про наявність достатніх даних, які поза розумним сумнівом свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

У п.50 рішення «Тошева проти Болгарії» № 56308/00 від 10.08.2006 року- Європейський суд з прав людини зазначив: «1. Кожен має право на волю та недоторканість особи. Нікого не можна лишати волі, окрім наступних випадків та згідно із процедурою, передбаченої законодавством…» (в) законний арешт або ув`язнення особи у випадку доцільної підозри в тому, що ця особа вчинила злочин або у випадку, коли необхідно попередити вчинення злочину або втечу після скоєння злочину, для того, щоб ця особа могла постати перед компетентними правоохоронними органами; в п. 57 вказаного рішення зазначено, що суд нагадує, що головне питання, з яким необхідно визначитися в контексті позиву за ст.5 параграфу 1 Конвенції, це чи було ув`язнення, про яке йде мова, «законним», в тому числі, чи відповідало воно «процедурі», яка передбачена законодавством». В цьому випадку Конвенція посилається на національне законодавство і головною задачею є дотримання існуючих та процесуальних норм, але вона вимагає, щоб кожен випадок позбавлення волі відповідав вимогам Статті 5 Конвенції, а саме, щоб людина була захищена від свавілля (див. «Бенхам проти Великобританії» від 10.07.1996 року)

Суд першої інстанції з врахуванням обставин провадження, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі кримінального провадження ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється, правомірно обрав підозрюваному запобіжний захід в вигляді тримання під вартою.

Отже, метою і підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному провадженні є запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, а також і можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, інших підозрюваних, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Погоджуючись з такими висновками слідчого судді, апеляційний суд вважає, що для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та які доведені прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя обґрунтовано обрав ОСОБА_9 запобіжний захід в виді тримання під вартою, зважаючи на характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; його зв`язки з суспільством.

Разом з тим, в рішенні ЕСПЛ «Гафа проти Мальти» №54335/14 від 22.05.2018 року та відповідно до прецедентного права Суду, гарантія, передбачена статтею 5§3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні (дивіться Мангурас проти Іспанії [ВП], №. 12050/04, § 78, ЄСПЛ 2010 року). Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (дивіться «Неймайстер проти Австрії», 27 червня 1968 року, § 14, серія А8 ). Тому колегія суддів приходить до переконання про можливість застосування що ОСОБА_9 застави, як альтернативної міри запобіжного заходу, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України.
Враховуючи тяжкість злочинів в яких ОСОБА_9 підозрюється, а саме, що підозрюється він у вчиненні тяжкого правопорушення та середньої тяжкості, має на утриманні малолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, батьки похилого віку, задовільний майновий стан, а також те, що від явки до слідчих органів він не ухилявся, колегія суддів керуючись ст. 182 ч.5 п.2 КПК України визначає заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених на 1 грудня 2018 року в України, що дорівнює 153680 грн. Такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Твердження апелянта про наявність достатніх доказів, які б свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що клопотав захист в апеляційному суді, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, а доводи апеляційної скарги про неврахування слідчим суддею всіх даних про особу підозрюваного, суперечать матеріалам кримінального провадження та встановленим обставинам, викладеним в ухвалі слідчого судді.

Крім того, згідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , а саме за ч.1 ст. 114-1 КК України, відповідно до ч.4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8-ми років, за ч.2 ст. 345 КК України, відповідно до ч.3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5-ти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.

У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це апелює сторона захисту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, ч.3 407, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб, а саме до 25 січня 2019 року.

Визначити розмір застави в розмірі 153680 грн. яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р 2901 індикаційний код юридичної особи 42255464 МФО 820172 ДКСУ м. Київ Чернівецький апеляційний суд, призначення платежу «застава».

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, за винятком п.п.4,5,6,7, а саме:

-Прибувати за кожною вимого до слідчого прокурора, слідчого суду, суду із встановленою періодичністю;

-Не відлучатися за межі населеного пункту Іжівці Сторожинецького району Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-Утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними по справі;

-Здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-Носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 січня 2019 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» .

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти та повідомити усно і письмово старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , військового прокурора Чернівецького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_5 .

В разі внесення застави та з моменту звільнення особи з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної в дані ухвалі, підозрюваний ОСОБА_9 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_9 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді Застави.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3