Справа № 342/1/19
Провадження № 1-кп/342/59/2019
28 лютого 2019 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя республіки АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина Республіки Туреччина, який має професійно-технічну освіту, раніше не судимий, не працює, утримується в Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12),
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
представник потерпілої/ цивільного позивача - адвокат ОСОБА_5
обвинувачений/ цивільний відповідач ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,
перекладач ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України.
Прокурор подав до суду клопотання про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. В клопотанні покликається на те, що 13.07.2018 р. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України. 14 липня 2017 року Ірмак Омеру Івано-Франківським міським судом обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою Городенківського районного суду від 08.01.2018 щодо ОСОБА_3 на час судового розгляду кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.03.2019 включно. Мотивує клопотання тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, являється іноземцем та нелегально перебуває на території України, не має постійного місця проживання, його соціальні зв`язки відсутні; він може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки вони безпосередньо знайомі та йому відомі їхні адреси проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 перебуває на території України незаконно, будучи депортованим за її межі 20.02.2018 та йому заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки, до 09.02.2021. Також прокурор зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву в якій зазначила про неможливість її прибуття в судове засідання 28.02.2019, тому просить розгляд справи відкласти.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 ствердив, що розгляд справи по суті слід проводити в присутності потерпілої. Стосовно клопотання прокурора зазначив, що є підстави для його розгляду у відсутності потерпілої, яка делегувала йому повноваження бути присутнім під час розгляду такого клопотання. Вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів піддягає до задоволення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 просять відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Обвинувачений зазначає, що в судах корупція, негайно слід вирішувати питання про призначення йому міри покарання. Захисник вважає, що заява потерпілої є способом затягування розгляду кримінального провадження.
Заслухавши учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, суд приходить до наступного.
Згідно обвинувального акта, складеного 29.12.2018, ОСОБА_6 обвинувачується за ч.1 ст. 147 КК України, в тому, що він вчинив умисні дії, які виразились у триманні особи як заручника з метою спонукання службової особи до вчинення будь-якої дії як умови звільнення заручника. 13.07.2018 р. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України. 14 липня 2017 року ОСОБА_11 міським судом обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою Городенківського районного суду від 08.01.2019 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів; строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 08 березня 2019 р.
Згідно вимог ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Ч.2 згаданої статті зобов`язує суд розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України, та необхідність продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Обвинувачений може переховуватися від суду, так як є іноземцем, не має постійного місця проживання, його соціальні зв`язки на території України відсутні; він може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки вони безпосередньо знайомі, йому відомі адреси їх проживання; згідно обвинувального акта - злочин обвинуваченим вчинений на території домогосподарства потерпілої; він може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 перебуває на території України незаконно, офіційно не працевлаштований.
Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого неможливо запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. Тому обвинуваченому ОСОБА_9 слід продовжити строк тримання під вартою.
Ч.3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пунктом 1 ч.4 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 згаданого Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відносно потерпілої ОСОБА_10 , тому суд не визначає розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183-184,194,196-197,199, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з 09.03.2019 до 07.05.2019 включно.
Вручити копію цієї ухвали учасникам судового провадження після її оголошення.
Надіслати копію ухвали Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12) для організації її виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1