Справа № 136/936/18
провадження №1-кп/136/128/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець кримінальне провадження № 0000072, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта - повна середня, одружений, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, на життя заробляє тимчасовими заробітками, засуджений вироком Тиврівського районного суду Вінницької області 05.06.2009 року за ч.1 ст. 185, ч2 ст. 309, ч.2 ст. 307, 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений умовно - достроково 27.07.2012 року на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 13 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
24.02.2018 року близько 03:00 год. ОСОБА_3 маючи умисел на крадіжку чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де на подвір`ї виявив брухт чорних металів. Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, діючи з єдиним злочинним наміром на заволодіння вказаним металобрухтом, шляхом перевезення його на санях, упродовж двох разів підряд, перемістив металобрухт вагою 140 кг на загальну суму 985,60 грн. до свого домогосподарства, яким надалі розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Вказані дії ОСОБА_3 орган досудового розслідування кваліфікував за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаялась у вчиненому та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення за обставин наведених в обвинувальному акті.
Суд переконався, що показання підсудного ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що підсудний визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями частини 3 статті 349 КПК України.
Суд вважає, що дії підсудного вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, яке у відповідності до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному та наркологічному обліку не перебуває, засуджений вироком Тиврівського районного суду Вінницької області 05.06.2009 року за ч.1 ст. 185, ч2 ст. 309, ч.2 ст. 307, 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений умовно - достроково 27.07.2012 року на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 13 днів.
Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого в якій вказується на високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також високий ризик небезпеки для суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, відповідно до статті 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення підсудним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння. При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов в справі не заявлявся.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України. В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися і не ініціювалися.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 12, 65-67, 185 ч.1 КК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно статті 76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок на протязі іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 143 (сто сорок три) грн. 00 коп.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1