Справа № 708/101/19
Номер провадження № 1-кп/708/36/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галаганівка Чигиринського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
4 серпня 2018 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території присадибної земельної ділянки, що біля дачного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , маючи умисел на крадіжку майна, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів незаконно заволодів газовим балоном вартістю 266,67 грн., після чого, збираючись залишити місце вчинення злочину з викраденим, був затриманий сусідом потерпілого ОСОБА_7 , і злякавшись, залишив викрадений балон в рослинах кукурудзи на території присадибної земельної ділянки ОСОБА_5 , у зв`язку з чим свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, при цьому не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, і зник з місця вчинення злочину.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив суду, що він йшов через город і в кукурудзі побачив червоний балон. Він взяв і підняв його, але це побачив ОСОБА_7 , який наказав залишити балон, що він і зробив.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що 4 серпня зателефонувала сусідка і повідомила, що біля хати все повідбивано, порозкидано і ходить ОСОБА_8 . Коли вони приїхали, то побачили, що двері сараю, кухні, курника були відкриті.
Вони викликали поліцію і вияснили, що було забрано, навіть каву і стаканчики викрали. Все викрадене лежало в сусідки на городі, а стежка привела додому до обвинуваченого. Пізніше вияснилось, що був забраний портфель, запчастини та інше майно, яке він вказав в переліку.
А тому просить стягнути з обвинуваченого вартість всього викраденого майна з врахуванням витрат на пальне, коли він змушений був їздити до слідчого та суду, в сумі 5006,96грн., а також моральну шкоду в розмірі 10000грн ;
показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що до сусідки прибіг ОСОБА_10 і сказав, щоб вона їх повідомила, що ОСОБА_11 обкрадають. Вона попросила сина, щоб той подивився, що робиться біля будинку.
Оскільки хвіртка була закрита, то він переліз через огорожу і побачив, що кухня була відкрита, а будинок ще не зовсім був відчинений, тобто лише намагалися відчинити двері, про що повідомив їй, а вона зателефонувала потерпілому;

показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що він сидів біля сараю і почув як щось цокнуло, після чого підійшов ОСОБА_12 і сказав, що хтось ходе в дворі ОСОБА_11 . Він подивився через тин, але хвіртка була зачинена на защіпку, а тому зайшов з городу і побачив ОСОБА_13 , який ніс на плечах балон. Він сказав, щоб той поклав балон і йшов звідти;

показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що він їхав велосипедом по дорозі і побачив, що в дворі потерпілого за колодязем сидить людина, обличчя якої він не бачив;

показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що їм подзвонили і сказали, що їх обікрали. Коли вони приїхали, то побачили, що все розбите, повідкриване, замки валялися на землі, у зв`язку з чим викликали поліцію;
показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що прийшла сусідка і повідомила, що ОСОБА_7 застав ОСОБА_6 на городі з балоном та сказала, щоб подзвонили ОСОБА_5 і повідомили про це.
Однак він, перш ніж зателефонувати, вирішив перевірити сказане.
Перелізши через тин, оскільки хвіртка була зачинена, він побачив, що на дверях будинку та літньої кухні зірвані замки, про що повідомив батьків і сусідку, щоб вони подзвонили потерпілому.
Коли він повернувся до двору потерпілого, щоб забрати ключі, які лежали на порозі, то їх вже не було, як і лома, що теж там знаходився;

даними заяви ОСОБА_5 від 04.08.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення (а.п.7-8);

даними протоколу огляду місця події від 04.08.2018 року (а.п.10-12);
даними протоколу огляду предметів від 05.08.2018 року, з якого вбачається, що оглянуто належний потерпілому ОСОБА_5 газовий балон (а.п.21-24);
висновком судово-товарознавчої експертизи № 8/719 від 29.08.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість газового балону становить 266,67грн. (а.п.53-58).
Оцінюючи докази в їх сукупності шляхом повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що обвинувачення по ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України не знайшло свого підтвердження і кваліфікує дії обвинуваченого по ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Так, в судовому засіданні обвинувачений заперечував той факт, що він проникав до приміщення літньої кухні чи навіть перебував на подвір`ї домоволодіння потерпілого, пояснивши, що балон він взяв на городі.

Дані його покази були підтверджені в судовому засіданні і показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що застав обвинуваченого, який ніс балон на плечах, на городі, при цьому він не бачив, щоб той виходив з подвір`я домогосподарства потерпілого.

Згідно з нормами ст. 62 Конституції України, під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Як передбачено ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

А у відповідності до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно з положеннями ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

У силу ст. 92 КПК України обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Виходячи зі змісту ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Якщо ж вчинення конкретного діяння органом досудового розслідування особі у провину не ставилось, то суд відповідно не може вийти за межі висунутого обвинувачення і додатково встановити обставини кримінального провадження, які не були зазначені в обвинувальному акті.
З врахуванням вище зазначених норм законодавства суд в даному випадку не може покласти в основу вироку припущення свідка ОСОБА_7 , який допустив, що обвинувачений міг виходити з двору домогосподарства потерпілого.
Інших належних та допустимих доказів в підтвердження того, що обвинувачений з метою вчинення крадіжки майна потерпілого проник до літньої кухні вище вказаного домоволодіння, стороною обвинувачення суду не надано і таких доказів не встановлено під час судового розгляду даного кримінального провадження.
У зв`язку з цим суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт проникнення обвинуваченого до приміщення літньої кухні з метою крадіжки чужого майна і приходить до висновку про необхідність змінити кваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який відповідно до ухвали Чигиринського районного суду від 11.06.2018 року був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, по місцю проживання характеризується з негативної сторони, а також бере до уваги надану в розпорядження суду Чигиринським районним сектором досудову доповідь стосовно обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд теж не вбачає.

З врахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого про стягнення з обвинуваченого на його користь майнової шкоди в сумі 5006 грн. 96 коп. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. підлягає задоволенню частково.

Так, ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
А відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Виходячи з наданих потерпілим, як цивільним позивачем, доказів, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого лише витрати останнього на проїзд власним автомобілем до м. Чигирина за викликом слідчого та в судове засідання в сумі 796,96 грн., що підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки надані ним чеки з АЗС № 3 ТОВ «ДЖАЗ ОЙЛ» № 7506 від 27.02.2019 року, № 6357 від 21.02.2019 року, № 6358 від 21.02.2019 року (а.п.233а) та № 1214 від 19.03.2019 року (а.п.237) по часу відповідають його прибуттям до м. Чигирина, а також за надсилання матеріалів позову в сумі 37грн., що підтверджується чеком від 12.03.2019 року (а.п.237) .
В задоволенні іншої частини позову щодо стягнення майнової шкоди суд вважає необхідним відмовити, оскільки докази того, що обвинуваченим було викрадене все те майно, перелік якого вказано в цивільному позові, відсутні і даний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим підстави для стягнення з обвинуваченого витрат за проведення товарознавчої експертизи в сумі 540,00 грн. теж відсутні, а газовий балон, що був предметом замаху на його крадіжку, повернуто потерпілому.

Також в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження і факт пошкодження дверних замків в будинку та на вхідних дверях літньої кухні потерпілого, оскільки факт проникнення обвинуваченого до домоволодіння потерпілого стороною обвинувачення не доведено.
Щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди, то відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. А, як зазначено в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення) з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин.
Отже, при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності і справедливості, враховуючи при цьому характер і обсяг душевних та психічних страждань, завданих внаслідок викрадення майна потерпілого, а також матеріальний стан обвинуваченого.
А тому суд, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості душевних страждань, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілого, порушення нормального ритму його життя та, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, вважає розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн. завищеним, у зв`язку з чим цивільний позов в цій частині теж підлягає задоволенню частково на суму 2000 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Речовий доказ в кримінальному провадженні газовий балон, наповнений газом, - необхідно залишити в потерпілого.

Інше майно (як помилково визнане речовим доказом), а саме: стабілізатор передній до автомобіля ВАЗ, багатожильний електричний кабель, загальною довжиною близько 15 м, електричний провід товстий, загальною довжиною 6 м, електричний провід, загальною довжиною близько 20 м, 4 алюмінієві труби, 2 металеві вуголки, виготовлені з алюмінію, - також слід залишити в потерпілого.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1144,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання - сто годин громадських робіт.
Строк відбування покарання визначати з моменту виконання вироку.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі вісімсот тридцять три гривні 96коп. та моральну шкоду в розмірі двох тисяч гривень.

Речовий доказ газовий балон, наповнений газом, - залишити в ОСОБА_5 .

Інше майно - стабілізатор передній до автомобіля ВАЗ, багатожильний електричний кабель, загальною довжиною близько 15 м, електричний провід товстий, загальною довжиною 6 м, електричний провід, загальною довжиною близько 20 м, 4 алюмінієві труби, 2 металеві вуголки, виготовлені з алюмінію, - залишити в ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі одна тисяча сто сорок чотири гривні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому, потерпілому, захиснику та прокурору.

Головуюча