ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6062/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/556/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2018 року у відношенні ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що засуджений вчинив тяжкий злочин під час іспитового строку, що характеризує його як особу з антисоціальною спрямованістю. Крім того, суд вказав, що поведінка засудженого в місцях позбавлення волі була нестабільною, про що свідчить наявність п`яти стягнень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, задовольнити клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення.
З ухвалою суду не згоден, зазначає, що судом не були всебічно досліджені обставини справи.
Вказує на те, що засуджений працює, має чотири заохочення, має позитивну характеристику, приймає участь у різник програмах виховного впливу.
Зазначає, що посилання суду на 5 стягнень засудженого є формальним, оскільки ці стягнення були погашені в установленому порядку та були накладені за порушення засудженим форми одягу та правил трудового розпорядку.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 3ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.04.2015 року. За час тримання в установі виконання покарань (№27) м. Харкова, стягнень та заохочень не мав. З 02.07.2015 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія №18)». Згідно ст. 118 КВК України працевлаштований. Працює токарем у механо-складальному цеху №2. До праці ставиться добре. За час відбування покарання мав 5 стягнень, які погашені в установленому законом порядку. Надалі змінив свою поведінку на кращу та за виконання покладених на нього обов`язків, додержання, ним правил поведінки, встановлених кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 4 рази заохочувався.
У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Отже викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-досторокового звільнення.
Крім того, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_8 раніше судимий за злочини, передбачені ч.2 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком. Та під час іспитового строку ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. З ст. 185 КК України, який є тяжким злочином проти власності.
Такі відомості додатково, разом з даними про нестабільну поведінку засудженого, свідчать про те що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.
Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2018 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -