Справа №766/6402/18
н/п 1-кп/766/1442/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , в судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області по кримінальному провадженню, яке внесене до ЄРДР 06.12.2017 року №0006760 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13.04.2018 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 21.01.2019 року.

В ході розгляду відповідно до ч.3 ст.331 КПК України питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, прокурор заявив клопотання про необхідність продовження, мотивуючи тим, що заявлені ризики, які стали підставою для тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, які їй інкримінуються.

Обвинувачена не заперечила щодо продовження строку тримання під вартою, а її захисник заперечив посилаючись на тривалість знаходження під вартою та недоведеністю ризиків прокурором.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд може визнати недоцільним продовження цього строку, тільки якщо на час розгляду цього питання, відпали зазначені у ч.3 ст.199 КПК України обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд вважає, так як судове провадження триває з об`єктивних причин, є необхідність в проведенні процесуальних дій, дослідженні доказів, в той же час, ризики, які стали підставою для взяття під варту, на даний час не зменшилися, зокрема, існують ризики того, що у випадку звільнення обвинуваченої з під варти вона може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що вона раніше неодноразово засуджена, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, а обставини її соціальних зв`язків за місцем проживання не є настільки міцними та значними для обвинуваченої, що з врахуванням тяжкості обвинувачення, стримували би її від намірів покинути місце проживання, переховатися від суду, впевнено гарантували б її належну процесуальну поведінку та виключали б можливість настання зазначених ризиків.

З огляду на наведене, суд вважає, що застосований до обвинуваченої запобіжний захід відповідає її особі, характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, та не знаходить підстав для його зміни на менш суворий, тому клопотання захисника обвинуваченої про зміну запобіжного заходу на менш суворий задоволенню не підлягає, та з метою запобігти спробам обвинуваченої ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ними процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою в межах строків визначеного законом.

Керуючись ст.ст.183,199, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до 17 березня 2019 року включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої про зміну запобіжного заходу на менш суворий відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1