В И Р О К
іменем України

05 квітня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000008 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ржавчик Первомайського району Харківської області, є громадянкою України, має неповну середню освіту, не одружена, не працює, зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , має непогашену судимість за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.06.2006 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки, 02.10.2010 звільнена за відбуттям строку покарання; вважається такою, що не має судимості за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2013 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнена з іспитовим строком 2 роки відповідно до ст. 75 КК України, а в подальшому звільнена від покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України "Про амністію" від 08.04.2014,

у злочинах, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України

у с т а н о в и в:

1. В ніч з 15.06.2018 на 16.06.2018 року в с. Таранівка Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 перебувала в гостях у своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_2 , де вживала алкогольні напої разом з ними та малознайомим ОСОБА_8 , та побачила, що в барсетці ОСОБА_8 є гроші, після чого у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 дочекалась поки ОСОБА_8 заснув, після чого, скориставшись тим, що її дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу повторно таємно викрала з барсетки, яка перебувала на плечі ОСОБА_8 , 3500 грн 00 к., чим спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 повторно вчинила таємне викрадення чужого майна, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

2. 16 березня 2019 року близько 20:00 години в с. Таранівка Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 перебувала в гостях у своєї знайомої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_3 , де під час спілкування у неї виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 стала вимагати гроші у ОСОБА_9 , на що остання відмовилася, пояснивши, що в неї грошей немає. Після цього ОСОБА_4 застосувала до ОСОБА_9 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що виявилося у здавлені своїми руками рук потерпілої із завданням легкого тілесного ушкодження у вигляді множинних синців на розгинальній поверхні правого та лівого передпліччя в нижній третині, множинних синців на тильній поверхні правої та лівої кісті, та скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , діючи повторно, відкрито викрала наявні у неї при собі гроші в сумі 4500 грн, а також зі столу в кімнаті - мобільний телефон "Samsung E 1100 T", вартістю 250 грн, та сім-картою мобільного оператора "Vodafone", чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4750 грн 00 к.

Зазначеними діями ОСОБА_4 повторно вчинила відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду у повному обсязі визнала себе винною в інкримінованих їй злочинах, та показала, що дійсно за вищевказаних обставин, в ніч з 15.06.2018 на 16.06.2018, будучи у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрала з барсетки ОСОБА_8 3500 грн.

Крім того, 16.03.2019 вона була вдома у своєї знайомої ОСОБА_9 , 1931 року народження, де спочатку попросила грошей у борг, а коли отримала відмову, то тримаючи потерпілу за руки, відкрито викрала у неї гроші в сумі 4500 грн, які вона тримала у себе за пазухою, а також зі столу забрала мобільний телефон Самсунг.

У вчинених злочинах щиро розкаялася, просила врахувати, що вона вибачилася перед потерпілими, та призначити їй покарання з випробуванням.

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватою:

- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, і її дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України;

- у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, і її дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених нею злочинів, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином; завдана майнова шкода не була відшкодована;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнається: щире каяття обвинуваченої, що виявилося у критичному ставленні до вчинених злочинів; активне сприяння розкриттю злочинів шляхом надання показань про їх фактичні обставини;

- обставини, що обтяжують покарання відповідно до пунктів 6, 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якими визнається: вчинення злочину щодо особи похилого віку; скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння;

- відсутність з боку потерпілої ОСОБА_9 претензій до обвинуваченої, про що вона подала відповідну заяву (а. п. 27, 28);

- особу винної, яка має непогашену судимість за корисний злочин, звільнялася від відбування покарання з випробуванням, яке виявилося неефективним та в подальшому було скасовано з направленням засудженої для відбування покарання у виді позбавлення волі; після звільнення за відбуттям покарання 02.10.2010, вчинила новий злочин 26.11.2012, у зв`язку з чим строк погашення судимості перерваний і станом на 16.06.2018, коли була вчинена крадіжка майна ОСОБА_8 судимість не погашена (а. п. 41-46), на обліку в психіатричному кабінеті не перебувала (а. п. 49); з 2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога Первомйської ЦРЛ (а. п. 48); не одружена та не працює, за місцем фактичного проживання негативно характеризується (а. п. 47), рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03.12.2018 позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також раніше двічі позбавлена батьківських прав у відношенні своїх дітей (а. п. 50).

Сукупність зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винної, обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Остаточне покарання ОСОБА_4 належить призначити за сукупністю злочинів, відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить залишити у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченої ОСОБА_4 належить стягнути 320 грн процесуальних витрат на залучення судового експерта ОСОБА_11 для проведення судово-товарознавчої експертизи №981/19 від 21.03.2019.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у злочинах, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання:

- за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили залишити у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня її затримання - 19 березня 2019 року, зарахувавши до відбутого покарання строк тримання під вартою із розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_11 320 (триста двадцять) грн 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №981/19 від 21.03.2019.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1