пр. № 1-кс/759/2321/19
ун. № 759/6666/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0001812 від 08.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту, накладеного згідно ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2019 р. (справа ун. № 759/5084/19) на майно, що перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автотранспортний засіб марки «Hyundai», модель «іх35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № VIN НОМЕР_2 . Клопотання обґрунтовано тим, що при ухваленні слідчим суддею рішення про накладення арешту на автомобіль не враховано, що 07.03.2019 р. слідчим ОСОБА_5 за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 5, було проведено огляд, внаслідок якого було вилучено цей автомобіль і свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_3 . У ході проведення такого огляду слідчим було допущено ряд порушень процесуального законодавства, зокрема, не зазначено підстави проведення огляду, огляд проводився без реєстрації відомостей до ЄРДР, вилучені автомобіль і свідоцтво про реєстрацію ТЗ не відносяться до речей, які мають значення для кримінального провадження, і які може бути вилучено в ході огляду. Крім того, огляд транспортного засобу проводився без участі спеціаліста, власника, володільця цього автомобіля, в протоколі також не зазначено де зберігаються вилучені речі. Жодних підстав вважати, що автомобіль «Hyundai», модель «іх35», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України немає, необхідності накладення арешту в клопотанні про арешт майна наведено не було, і слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майно не було враховано положення ч. 2 ст. 173 КПК України, обравши найбільш обтяжливий спосіб арешту майна, що надмірно обтяжує і суттєво позначається на інтересах ОСОБА_4 .
У судовому засіданні представник користувача майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити з підстав у ньому зазначених.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань із приводу судового розгляду не подавав.
Слідчий суддя, заслухавши думку заявника, ознайомившись із матеріалами клопотання, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до оглянутих матеріалів встановлено, що СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001812 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.03.2019 в м. Київ, по вул. Жмеринська, 5, працівниками поліції було виявлено автомобіль «Hyundai», модель «іх35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № VIN НОМЕР_2 з ознаки підробки ідентифікаційного номера кузова та свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 даного автомобіля з ознаками підробки. 07.03.2019 в ході огляду місця події було виявлено та вилучено зазначений автомобіль, який поміщено на зберігання на територію Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, що по пр-ту Перемоги, 109 в м. Києві..
Зі змісту ухвали від 19.03.2019 р. ун. № 759/5084/19, вбачається, що на 11.03.2019 автомобіль «Hyundai», модель «іх35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 р.в., ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_2 було залучено, як речовий доказ у вказаному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, яке було задоволено ухвалою слідчого судді ун. № 759/5084/19 від 11.03.2019 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Ухвалою слідчого судді від 19.03.2019 р. у провадженні № 1-/кс/759/1750/19 ун. № 759/5084/19 накладено арешт на автомобіль «Hyundai», модель «іх35», д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, ідентифікаційний номер кузова - № VIN НОМЕР_2 , а саме шляхом накладення обтяження на майно із забороною його перереєстрації, зняття з обліку, на час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
При прийнятті рішення про арешт майна, слідчим суддею заслухано пояснення слідчого, досліджено додані до клопотання матеріали, надано правову оцінку і обґрунтування висновку про необхідність накладення арешту на майно. Зокрема, при постановленні ухвали слідчим суддею, згідно положень вимог КПК України, було враховано наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема, відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Також заслуговує на увагу той факт, що арешт накладено на автомобіль виключно в частині обмеження перереєстрації автомобіля, або зняття його з обліку на час досудового розслідування. Відповідний захід забезпечення кримінального провадження застосовано у встановленому порядку виключно задля збереження речового доказу (транспортного засобу) на час досудового розслідування від подальшого його перепродажу, який можливо має підроблений ідентифікаційний номер кузова, і обумовлено потребами провести повне, неупереджене і всестороннє встановлення усіх фактичних обставин справи.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин встановлено наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно, відповідне клопотання заявлено з підстав, відповідно до встановленого порядку та у строк, визначений нормами КПК України. Потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження не відпала, а відтак слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 поданого інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках кримінального провадження 0001812, залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею повного тексту копії даної ухвали.
Повний текст ухвали складено 10.05.2019 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1