Справа №504/1469/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Доброслав Одеської області клопотання захисника-адвоката обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

08.08.2018р. до канцелярії суду надійшло клопотання захисника-адвоката обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту і реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування заявленого клопотання адвокат ОСОБА_5 зазначає, що обвинувальний акт підлягає поверненню через те, що ОСОБА_4 оголошено про підозру не уповноваженою на то особою, в розумінні ст.481 КПК України. Вважає, що доручення керівника регіональної прокуратури (прокурора Одеської області ОСОБА_6 ) вручити слідчому підозру сільському голові ОСОБА_4 , не грунтується на вимогах ст. 481 КПК України, яка не передбачає дію процесуального документу у даному випадку - доручення, а визначає лише: здійснення письмового повідомлення про підозру безпосередньо Генеральним прокурором або його заступником, керівником регіональної прокуратури.

Адвокат ОСОБА_5 зазначив, що в обвинувальному акті містяться дані щодо процесуальних керівників у вказаному кримінальному провадженні, однак в ньому відсутні дані щодо Генерального прокурора або його заступника, керівника регіональної прокуратури (прокурора Одеської області ОСОБА_6 ). тобто щодо легітимних осіб в кримінальному провадженні. Вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 особою, не наділеною процесуальними повноваженнями, а саме слідчим в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , не відповідає вимогам ст. 481 КІІК України, а відтак особа не може вважатися такою, що повідомлена про підозру, тобто не с підозрюваною.

Такі ж відомості відсутні і в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

В судовому засіданні 19.11.2018р. обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення даного клопотання, вважаючи, що вказана обставина не є підставою для повернення обвинувального акта.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, що підтверджується його власноручною розпискою, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути вказане клопотання за відсутності потерпілого.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого; анкетні відомості потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи); дату та місце його складення та затвердження.

Згідно з ч.2 роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 відповідно до вимог ст.314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Отже, єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність цього акту вимогам КПК України.

При цьому слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності вимогам закону (кодексу) будь-яких додатків до цього акту чи інших суміжних документів.

Суд, не вдаючись в оцінку доводів захисника ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 оголошено про підозру не уповноваженою на то особою, не може прийняти їх в якості підстави для повернення обвинувального акта, оскільки діючим кримінальним процесуальним законом вказана обставина не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору. Крім того, повідомлення про підозру міститься в матеріалах досудового розслідування, які під час підготовчого засідання не досліджувалися, тому оцінка заявленим доводам в разі потреби буде дана під час судового розгляду.

Оцінка законності дій слідчого чи прокурора дається лише під час оцінки доказів, які здобуті в результаті таких дій, оскільки порушення порядку отримання доказів, передбаченого КПК України, тягне за собою визнання цих доказів недопустимими. При цьому КПК України не вимагає окремого визнання дій слідчого чи прокурора незаконними, так як саме по-собі таке визнання, без застосування його наслідків, жодним чином не впливає на результати судового розгляду кримінального провадження.

Оцінка ж доказів здійснюється судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 2 ст.89 КПК України, які можливі тільки на стадії судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що захисником ОСОБА_5 вже двічі заявлялося клопотання про повернення обвинувального акта з інших підстав, ніж зазначені в даному клопотанні, у задоволенні якого було відмовлено. Суд черговий раз підкреслює, що, така позиція захисника спрямована на затягування строків розгляду кримінального провадження.

За таких обставин у задоволенні клопотання захисника-адвоката обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта слід відмовити.

Керуючись ст.ст.110, 291, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1