Справа №212/2780/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000449 від 19.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 10.03.2005 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 81 КК України звільнений 11.10.2007 року умовно-достроково на строк 9 місяців 3 дні;

- 07.04.2009 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано не відбутий строк покарання 9 місяців 3 дні позбавлення волі по вироку від 10.03.2005 та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 81 КК України 28.02.2012 звільнений умовно-достроково на строк 1 рік 16 днів;

- 22.08.2012 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2009 та остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 27.07.2018 по відбуттю строку покарання;

- 18.12.2018Жовтневимрайонним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставіст.75 КК України звільнено по відбуттю призначеного покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з випробуванням на один рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за провадження №0000449 від 19.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , повторно 19 лютого 2019 року, близько 08 години 10 хвилин, знаходячись в приміщенні ПТ «Ломбард «Комод» №85, що розташовано за адресою: м. Кривий Ріг вул. Едуарда Фукса (Тухачевського), 61 в Покровському районі, де під вигаданим приводом, необхідності покупки мобільного телефону, попрохав у ОСОБА_5 (касир-оцінювач), передати йому для огляду з вітрини ломбарду мобільний телефон марки «Meizu M2 Note 16 GB» (порядковий номер НОМЕР_1 ), в корпусі сірого кольору, який належить ПТ «Ломбард «Комод» ОСОБА_6 і компанія. Після чого, ОСОБА_5 передала ОСОБА_4 зазначений мобільний телефон для огляду у віконце для видачі товару. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення на свою користь.

Того ж дня, ОСОБА_4 , повторно, близько 08 години 15 хвилин, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні ПТ «Ломбард «Комод», №85, що розташоване по вулиці Едуарда Фукса (Тухачевського), 61 в Покровському районі м. Кривого Рогу, та усвідомлюючи, що його дії очевидні для ОСОБА_5 , відкрито викрав тримаючи у руках мобільний телефон, марки «MeizuM2 Note 16 GB» (порядковий номер НОМЕР_1 ), в корпусі сірого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №763 від 27.02.2019 становить 1600,00 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ПТ «Ломбард «Комод» ОСОБА_6 і компанія матеріальний збиток згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №763 від 26.02.2019, на загальну суму 1600 гривень 00 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила суд, що вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, що викладенні в обвинувальному акті визнає повністю, все, що зачитав прокурор це правда та суду пояснив, що 19 лютого 2019 року вийшов з дому та пішов гуляти. Під час прогулянки зайшов до ломбарду, так як постійно звертався до ломбарду та знав дівчат, що там постійно працюють. У дівчини, яку звати ОСОБА_7 попросив телефон та почав його розглядати. Під час огляду телефону, інші телефони, що знаходились в ломбарді «посипались» з вітрини, дівчина відвернула з нього увагу та почала складати, підіймати телефони, а він в той момент взяв телефон та почав виходити з ломбарду. Чув, як його кликала дівчина, але він на неї не звертав увагу. В подальшому телефон продав в кіоску, що торгує мобільними телефонами. Вибачається та просить суд призначити міру покарання, що пов`язана з позбавленням волі, так як потрібно понести покарання.

Представник потерпілої особи ОСОБА_8 , що діє на підставі довіреності, суду пояснила, що цивільний позов на даній стадії кримінального процесу заявлять не будуть, а будуть заявлять, коли суд винесе вирок по справі. Просить суд призначити покарання, що пов`язане з позбавленням волі, відповідно до закону.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, вислухавши думку представника потерпілої особи, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ст.186 ч.2 Кримінального кодексу України, відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року N 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» роз`яснено, що пунктом 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України . Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не встановив, враховуючи положення вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2018 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття назначеного покарання звільнений з випробуванням з випробувальним строком 3 рік, здійснив кримінальне правопорушення (злочин) до повного відбуття покарання за попереднім вироком, то загальну міру покарання йому потрібно обрати по правилам ст.71 КК України, частково приєднав не відбуте покарання за попереднім вироком до нового призначеного покарання, що повинно бути призначеного за правила ч.1 ст.71 КК України.

До набрання законної сили вироку, суд залишає ОСОБА_4 без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, що обраний відносно ОСОБА_4 , ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року та обвинуваченого ОСОБА_4 взято під варту 28 березня 2019 року в залі судового засідання.

До строку відбування покарання підлягає зарахуванню строк досудового тримання обвинуваченого під вартою з 28 березня 2019 року.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Долю судових витрат по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку, що передбаченому ст..124 КПК України, в разі їх наявності.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та визначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, остаточне покарання визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2018 року за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (Три) роки позбавлення волі, визначивши остаточно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (Чотири) роки 9 (дев`ять) місяців.

До строку відбування покарання зарахувати строк досудового тримання ОСОБА_4 під вартою, та обчислювати початок строку відбування покарання з 28 березня 2019 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню: диск з відеозаписом з камер відеонагляду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням положення, передбачений частиною 2 статті 394 КПК України.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1