№559/1319/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області кримінальне провадження № 0000485 від 10 травня 2018 року відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирогоща, Дубенського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , 09 травня 2018 року, близько 19 години, в стані алкогольного сп`яніння, перебував по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до подвір`я господарства в черговий раз прийшов ОСОБА_4 , 1991 року народження, з яким ОСОБА_5 вступив у бійку, в ході якої, останній, вирішив заподіяти йому тілесні ушкодження.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , пройшовши в приміщення літньої кухні господарства, за адресою: АДРЕСА_1 , взяв там кухонний ніж та вийшовши на вулицю до ОСОБА_4 , навпроти в`їзду в його господарство, умисно наніс ОСОБА_4 кухонним ножем один удар в область грудної клітки зліва. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 у потерпілого ОСОБА_9 утворилися тілесні ушкодження у вигляді - проникаючого ножового поранення грудної клітки (різано-колота рана лівої половини грудної клітки) її черевну порожнину через 7 міжребірря по передньо - аксілярній лінії зліва з пошкодженням плеври зліва, діафрагми, задньої стінки дна шлунку, малого чіпця, брижі поперечно ободової кишки; внутрішньочеревної кровотечі тяжкого ступеня; травматичного геморагічного шоку III ступеня, що згідно висновку експерта №98 від 17 травня 2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя потерпілого в момент заподіяння.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_10 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінальних провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_4 , дослідженням цивільного позову, а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.121КК України, визнав повністю, дав суду показання про те, що 09 травня 2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин до нього додому, в с.Мирогощі, Дубенського району Рівненської області прийшов потерпілий ОСОБА_4 . Він шукав його, обвинуваченого, брата, спочатку був на подвір`ї, а потім почав «лізти» до хати. Він його не пускав і повідомив, що брата вдома немає, після цього він пішов з подвір`я. Через 10-20 хвилин потерпілий повернувся і вони почали з ним битися, після цього потерпілий знову пішов з подвір`я. Через хвилин 10-20 потерпілий знову повернувся. Він, обвинувачений, взяв на кухні ножа і хотів потерпілого «налякати», однак «якось» він, обвинувачений, цим ножем «штрикнув» потерпілого. Крові особисто він не бачив, а потерпілий пішов з двору і десь ще ходив. Бив він ножем, десь в ділянку грудей. Він наніс один удар ножем. В цей день він вживав пиво. Потерпілий ОСОБА_4 був також в нетверезому стані.

На даний час вони з потерпілим примирилися, він визнає себе повністю винним у вчиненні злочину і просить його, обвинуваченого суворо не карати.

Цивільний позов прокурора визнає в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засідання дав суду показання про те, що 09 травня 2018 року, приблизно о 18 годині, він прийшов до брата обвинуваченого. Обвинувачений йому повідомив, що брата вдома немає. Він, потерпілий, не повірив і хотів його «гукнути». Обвинувачений не пустив його в будинок, після чого він пішов з подвір`я. Через хвилин 20 він повернувся назад. Обвинувачений відповів йому, що брата немає, після чого вони «зчепилися» битися, після чого він, потерпілий, знову пішов з подвір`я. Потім він, потерпілий, знову повернувся, десь через хвилин 20. Вони почали з обвинуваченим сваритися, так як обвинувачений обурився тим, що він, потерпілий, знову повернувся.

Обвинувачений швидко пішов в літню кухню і, повернувшись, підійшов до нього і він, потерпілий, так і не зрозумів, але він «махнув» рукою і він, потерпілий, відчув, що йому стало недобре. Після цього, він пішов з двору. Він пройшов десь метрів 20 від подвір`я обвинуваченого і відчув біль під ребрами. Коли він торкнувся рукою в тому місці, де боліло, то побачив на руці кров. Він втратив свідомість і впав. Прийшов до свідомості вже в лікарні.

На даний час він з обвинуваченим примирився, батьками потерпілого йому відшкодована матеріальна і моральна шкода, претензій матеріального та морального характеру у нього немає.

Просить суд не застосовувати відносно обвинуваченого міру покарання у виді позбавлення волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_12 суд відносить вчинення особою злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , відноситься до тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого щодо незастосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі, досудову доповідь інспектора Дубенського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області про обвинуваченого у кримінальному провадженні, приходить до висновку про застосування відносно ОСОБА_5 статті 75 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор Дубенської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом, поданим в інтересах держави в особі Дубенської районної ради Рівненської області, КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 кошти у вигляді витрат за перебування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у хірургічному та ВАІТ відділеннях КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області в розмірі 38546,19 гривень на користь КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області.

(а. с. 39-40 кримінального провадження № 0000485)

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав: у відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Таким чином, суд вважає цивільний позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному та ВАІТ відділеннях КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області, що підтверджується матеріалами справи, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати на лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 38546,19 гривень на користь КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 25 червня 2018 року речовим доказом визнано ніж, який було вилучено під час огляду від 09 травня 2018 року, який упакований у пакет ЕС №4097902 та футболку потерпілого ОСОБА_4 , яка упакована в пакет ЕС №1699922 та зберігаються у камері речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області

(а. с. 32-33 кримінального провадження №0000485)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 25 червня 2018 року речовим доказом визнано оптичний диск для лазерних систем зчитування CD-R марки «ALERUS», оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R марки «ARTEX», оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R марки «VS», оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R марки «Perfeo» та оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R марки «Arena», які приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000485.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз, що об`єктивно підтверджується довідками про витрати, зокрема довідками про витрати на проведення: судової імунологічної експертизи №2.2-92/18 від 30 травня 2018 року в сумі 1226,53 грн.; судової імунологічної експертизи №2.2-93/18 від 30 травня 2018 року в сумі 1226,53 грн.; судової імунологічної експертизи №2.2-105/18 від 22 червня 2018 року в сумі 1516,05 грн.; судової імунологічної експертизи №2.2-106/18 від 20 червня 2018 року в сумі 1073,41 грн.; судової імунологічної експертизи №2.2-107/18 від 22 червня 2018 року в сумі 1621,79 грн.; судової імунологічної експертизи №2.2-108/18 від 21 червня 2018 року в сумі 1097,03 грн.;

(а.с.94,104,114, 126,137,147 кримінального провадження №0000485)

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 судом не застосовувався.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити їй міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1,3 ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов прокурора Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубенської районної ради Рівненської області, КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 кошти у вигляді витрат за перебування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у хірургічному та ВАІТ відділеннях КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області в розмірі 38546,19 (тридцять вісім тисяч п`ятсот сорок шість) гривень 19 копійок на користь КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області.

Речові докази по справі:
- ніж, який було вилучено під час огляду від 09 травня 2018 року, який упакований у пакет ЕС №4097902 та зберігається у камері речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області знищити;
- футболку потерпілого ОСОБА_4 , яка упакована в пакет ЕС №1699922 та зберігається у камері речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області повернути потерпілому ОСОБА_4 ;
- оптичний диск для лазерних систем зчитування CD-R марки «ALERUS», оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R марки «ARTEX», оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R марки «VS», оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R марки «Perfeo» та оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R марки «Arena», які приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000485 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000485.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової імунологічної експертизи №2.2-92/18 від 30 травня 2018 року в сумі 1226,53 грн. (одна тисяча двісті двадцять шість гривень) 53 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової імунологічної експертизи №2.2-93/18 від 30 травня 2018 року в сумі 1226,53 грн. (одна тисяча двісті двадцять шість гривень) 53 копійки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової імунологічної експертизи №2.2-105/18 від 22 червня 2018 року в сумі 1516,05 грн. (одна тисяча п`ятсот шістнадцять гривень) 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової імунологічної експертизи №2.2-106/18 від 20 червня 2018 року в сумі 1073,41 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні) 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової імунологічної експертизи №2.2-107/18 від 22 червня 2018 року в сумі 1621,79 грн. (одну тисячу шістсот двадцять одну гривню) 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової імунологічної експертизи №2.2-108/18 від 21 червня 2018 року в сумі 1097,03 грн. (одна тисяча дев`яносто сім гривень) 03 копійки.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1