У Х В А Л А
Іменем України

07 грудня 2018 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,-

ВСТАНОВИВ :

26.11.2018 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вимоги скарги вмотивовані наступним.
23.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві з письмовою заявою про вчинення керівником ТОВ «Стартрейдінг» ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України.

Після неодноразових звернень до Дарницького УП ГУНП у м. Києві тільки 20.11.2018 року працівниками вищезазначеного органу ОСОБА_3 було усно повідомлено, що його заява від 23.10.2018 року направлена на розгляд до Деснянського УП ГУНП у м. Києві.

21.11.2018 року ОСОБА_3 працівниками Деснянського УП ГУНП було повідомлено про те, що рішення за його заявою слідчим у відповідності до ст. 214 КПК України не прийнято.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 вимушений був звернутись до слідчого судді з аданою скаргою, відповідно до вимог якої просить:

1. Невнесення слідчим Деснянського УП ГУНП у м. Києві відомостей до ЄРДР про вчинення керівником ТОВ «Стартрейдінг» ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, визнати бездіяльністю.

2. Зобов`язати слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві внести відомості до ЄРДР про вчинення керівником ТОВ «Стартрейдінг» ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги за викладених обставин та просив слідчого суддю про їх задоволення.

Про дату, час і місце розгляду скарги також повідомлялось Деснянське УП ГУНП у м. Києві, однак, ніхто з уповноважених осіб в судове засідання не з`явився.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе провести судовий розгляд по скарзі за відсутності нез`явившихся осіб, на підставі наявних матеріалів скарги.
Слідчим суддею були направлені запити до Дарницького УП ГУНП у м. Києві та Деснянського УП ГУНП у м. Києві щодо з`ясування обставин передачі заяви ОСОБА_3 від 23.10.2018 року з Дарницького УП ГУНП у м. Києві на розгляд до Деснянського УП ГУНП у м. Києві, які були отримані даними органами, однак, жодної відповіді до суду не надходило.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , дослідивши та оцінивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що 23.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення керівником ТОВ «Стартрейдінг» ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України.

20.11.2018 року ОСОБА_3 працівниками Дарницького УП ГУНП у м. Києві усно повідомлено про те, що вищезазначену заяву направлено для розгляду до Деснянського УП ГУНП у м. Києві.

Станом на день розгляду даної скарги слідчим суддею дані щодо внесення до ЄРДРвідомостей за заявою ОСОБА_3 від 23.10.2018 року про вчинення керівником ТОВ «Стартрейдінг» ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, до суду не надійшли.
Вважаючи, що слідчим Деснянського УП ГУНП у м. Києві допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у встановлений КПК України строк, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді за захистом своїх порушених прав.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Основного Закону проголошує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Приписи ч.1 ст. 24 КПК України гарантують право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).
Відповідно до імперативних вимог ч.1 ст. 214 КПК України, закріплено прямий обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Так, ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування та право на їх оскарження, безпосередньо, частиною 1 окремими пунктами визначено предмети оскарження і залежно від цього - їх суб`єкти.
При цьому, у ч. 1 цієї статті передбачено диференціацію як предмета оскарження заходів, що вживаються слідчим або прокурором. Так, у п. 1 йдеться про їх бездіяльність, у пп. 2, 3, 4, 5, 7, 8 - про рішення, а у п. 6 - про рішення, дії чи бездіяльність.
Застосований у ч. 1 ст. 303 КПК України підхід дозволяє впорядкувати і максимально конкретизувати підстави та порядок оскарження чітко визначеними суб`єктами відповідних процесуальних рішень, що позбавляє процедуру оскарження процесуальних рішень певної невизначеності.
Частина 1 ст.303 КПК України передбачає вичерпний перелік випадків та суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Зі змісту ч.1 ст.214 КПК України вбачається, що бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Обов`язок слідчого або прокурора, передбачений ч.1 ст. 214 КПК України, не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, прийнятим на виконання вимог КПК України.

Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, проаналізувавши викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання уповноважених службових осіб Деснянського УП ГУ НП у м. Києві внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, виходячи зі змісту ч.2 ст. 214 КПК України, визначено чіткий обов`язок розпочати досудове розслідування з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

В той же час, вимога ОСОБА_3 щодо визнання невнесення відомостей до ЄРДР бездіяльністю не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 23.10.2018 року про вчинення керівником ТОВ «Стартрейдінг» ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, а також розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя