Провадження № 1-кс/756/2867/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року м.Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника третьої особи, щодо майна якої
вирішено питання про арешт адвоката ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004227 від 04.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.358 КК України, накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.06.2018, -
в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на грошові кошти в сумі 4000 доларів США, 226 доларів США, 6550 грн., накладеного ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.06.2018 у кримінальному провадженні № 0004227 від 04.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст.358 КК України. Клопотання обґрунтовується тим, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_6 та були вилучені під час обшуку у помешканні за місцем її проживання. Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 10.05.2018 було відмовлено у накладенні на них арешту, проте за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, ухвалою Апеляційного суду міста Києва таке рішення слідчого судді було скасоване з накладенням арешту на усі вилучені під час обшуку речі, у тому числі і належні ОСОБА_6 вищезазначені грошові кошти. Арешт на ці кошти накладався з метою забезпечення збереження речових доказів, однак вказані грошові кошти по суті не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування у даному провадженні триває значний час, жодній особі про підозру не повідомлено, ОСОБА_6 жодного статусу у кримінальному провадженні не має, час, який пройшов з моменту вилучення коштів, був достатнім для їх огляду, проведення з ними необхідних слідчих дій та перевірки їх на відповідність критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні, жодних доказів, що дані кошти були здобуті злочинним шляхом, під час досудового розслідування не добуто, у подальшому застосування такого заходу відпала потреба.
В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_6 , щодо майна якої вирішено питання про арешт, адвокат ОСОБА_3 повністю підтримав внесене клопотання та пояснив, що у ОСОБА_6 на даний час відсутня будь-яка інформація про додержання слідчим передбаченого законодавством порядку зберігання грошових коштів як речових доказів, і доля цього майна їй невідома. З підстав, викладених у клопотанні адвоката ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_3 просив суд його задовольнити.
Третя особа, щодо майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_6 до суду не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду клопотання її представника. На підставі ч.1 ст.172 КПК України суд прийшов до висновку про розгляд клопотання у її відсутності.
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, свою позицію обґрунтовував тим, що вказані грошові кошти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування якого на даний час не завершене, і в подальшому щодо них може виникнути потреба у проведенні експертних досліджень.
Заслухавши думки та пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0004227 від 04.05.2017 за ч.3 ст.289, ч.1 ст.358 КК України, суд прийшов до наступних висновків.
Як вбачається з Витягу з ЄРДР № 0004227 від 04.05.2017, у даному провадженні розслідуються обставини незаконного заволодіння невстановленою досудовим розслідуванням особою 03.05.2017 приблизно о 23.05 по просп.Героїв Сталінграда, 22 в м.Києві автомобілем марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, білого кольору, чим спричинено майнову шкоду в особливо великих розмірах потерпілому ОСОБА_7 , а також по факту виявлення 14.12.2017 по АДРЕСА_1 громадянина ОСОБА_8 , який добровільно видав працівникам поліції для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_3 , 2008 р.в., видане на ім`я ОСОБА_9 , з явними ознаками підробки.
У даному кримінальному провадженні слідчий звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на обшук житла квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_10 , з метою відшукання та вилучення знарядь вчинення кримінального правопорушення (ноутбука, флеш-накопичувача з інформаційним ключем, принтера для друку пластикових карток та виготовлення бланків, свідоцтв, на якому здійснюється незаконна підробка документів на право власності, розпорядження та керування транспортними засобами), а також його предметів (підроблених реєстраційних номерів на автомобілі, бланків свідоцтв, посвідчень, довідок та ін.) Із змісту клопотання слідчого вбачається, що органом досудового розслідування було встановлено причетність ОСОБА_10 до незаконного виготовлення реєстраційних та інших документів, що посвідчують право володіння, користування, розпорядження транспортними засобами, право керування ними та інших пов`язаних з реалізацією вищезазначених прав документів.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 13.03.2018 слідчим органу досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні надано дозвіл на обшук вищезазначеної квартири ОСОБА_10 , з метою відшукання та вилучення знарядь вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України, а також його предметів автомобільних реєстраційних номерів транспортних засобів, бланків свідоцтв, посвідчень та довідок з ознаками підробки.
Як вбачається з протоколу обшуку від 28.03.2018, під час обшуку належної ОСОБА_10 квартири АДРЕСА_2 , слідчим відшукано та вилучено комп`ютерну техніку, обладнання для друку пластикових карток, комплектуючі, сертифікати та інші документи, щодо яких у органу досудового розслідування наявні обґрунтовані підстави вважати їх підробленими, а також грошові кошти: у паперовому пакеті з конвертом жовтого кольору 40 грошових купюр номіналом по 100 доларів США на загальну суму 4000,00 доларів США; у білому паперовому конверті: 1 купюра номіналом 100 доларів США, 4 купюри номіналом по 20 доларів США, 3 купюри номіналом по 10 доларів США, 1 купюри номіналом 5 доларів США, 11 купюр номіналом по 1 долару США, у загальній сумі 226 доларів США; грошові кошти у валюті українська гривня в кількості 7 купюр номіналом по 500 грн., 12 купюр номіналом по 200 грн., 6 купюр номіналом по 100 грн., 1 купюри номіналом 50 грн., у загальній сумі 6550,00 грн.
Як вбачається з письмових зауважень ОСОБА_10 та його представника адвоката ОСОБА_11 від 29.03.2018 до протоколу обшуку, вилучення грошових коштів є неправомірним, оскільки слідчим суддею дозвіл на їх відшукання та вилучення не надавався, а кошти в сумі 4000 доларів США належать ОСОБА_12 .
Постановою слідчого від 29.03.2018 вилучені з квартири ОСОБА_10 речі, у тому числі і грошові кошти в сумі 4000,00 доларів США, 226 доларів США, 6550,00 грн., визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та прийнято рішення зберігати їх в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП в м.Києві. Із змісту постанови вбачається, що вилучені з квартири ОСОБА_10 речі, у тому числі і грошові кошти, мають значення речового доказу, а саме: являються предметом посягання.
З клопотання слідчого від 30.03.2018 про накладення арешту на вилучені з квартири ОСОБА_10 речі, у тому числі і грошові кошти, вбачається, що орган досудового розслідування вважає, що усі вилучені речі відповідають критеріям речових доказів, оскільки являються предметом вчинення злочину, а також містять у собі необхідну для слідства інформацію біологічні сліди особи, яка здійснювала дане правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 10.05.2018 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучені під час обшуку житла ОСОБА_10 речі. Із змісту ухвали вбачається, що у клопотанні слідчого не зазначено, кому належить вказане вилучене під час обшуку майно, крім того, обшук проведено слідчим, якому ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на його проведення.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.06.2018 вищезазначену ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10.05.2018 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на вилучені під час обшуку житла та іншого володіння ОСОБА_10 речі, у тому числі і на вилучені під час обшуку квартири АДРЕСА_2 грошові кошти: 4000,00 доларів США; 226,00 доларів США; 6550,00 грн. Із змісту цієї ухвали вбачається, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків. Із змісту ухвали суду апеляційної інстанції вбачається також, що вилучені речі відповідають критеріям знаряддя вчинення злочину та майна, набутого в результаті його вчинення, щодо чого на момент розгляду клопотання наявна сукупність підстав та розумних підозр.
Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З досліджених судом під час розгляду даного клопотання матеріалів кримінального провадження № 0004227 від 04.05.2017 вбачається, що з часу вилучення 28.03.2018 грошових коштів під час обшуку квартири ОСОБА_10 органом досудового розслідування не здобуто будь-яких доказів чи відомостей про будь-які факти чи події, які б свідчили про те, що вилучені грошові кошти є предметом даного кримінального правопорушення, об`єктом кримінально-протиправних дій, чи є грошима, одержаними внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В порушення вимог ч.2 ст.100 КПК України, вилучені грошові кошти слідчим не оглядались. Відомостей про наявність на них будь-яких слідів вчинення кримінального правопорушення матеріали кримінального провадження не містять.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження будь-які слідчі чи процесуальні дії з вилученими з житла ОСОБА_10 грошовими коштами не проводились. Наявні у матеріалах вказаного кримінального провадження вказівки процесуальних прокурорів також не містять відомостей про те, що такі дії планується вчинити у вказаному кримінальному провадженні щодо вилучених грошових коштів.
Вказані обставини свідчать про те, що будь-яке значення як речових доказів вилучених 28.03.2018 під час обшуку житла ОСОБА_10 грошових коштів, щодо яких станом на час їх вилучення була наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати їх майном, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, під час подальшого досудового розслідування не підтвердилось. Отже, суд прийшов до висновку, що на даний час потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як їх арешт із забороною будь-яким особам користування та розпорядження ними, відпала.
Частиною 1 ст.100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, крім іншого, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із змісту вищезазначених норм вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і за припинення потреби у вилученні певних речей, вчиненому в інтересах дієвості кримінального провадження, таке майно повинно бути якнайшвидше повернуте цим особам.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004) У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Суд наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар» (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) від 28.10.1999, п.78).

Оскільки потреба у подальшому застосуванні арешту грошових коштів, вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на даний час відпала, залишення в дії застосованого до цього майна заходу забезпечення кримінального провадження порушуватиме право власності на це майно та буде невиправданим інтересами досудового розслідування втручанням у право володіння, користування та розпорядження вказаними грошовими коштами. За таких обставин арешт на вказані грошові кошти підлягає скасуванню.
Вирішуючи вимогу клопотання про зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_6 належні їй вищезазначені кошти, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки тимчасово вилучене майно, у разі скасування арешту на нього, відповідно до приписів ст.169 КПК України підлягає негайному поверненню особі, у якої воно було вилучене, а тому така вимога є передчасною. Крім того, така вимога не може бути розглянута в порядку ст.174 КПК України. У разі неповернення слідчим тимчасово вилученого майна, така бездіяльність слідчого може бути оскаржена до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.7-9, 16, 131-132, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2018 року на майно: грошові кошти у валюті долар США в кількості 40 (сорок) купюр номіналом по 100 (сто) доларів США у загальній сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США 00 центів; грошові кошти у валюті долар США в кількості 1 (однієї) купюри номіналом 100 (сто) доларів США, 4 (чотирьох) купюр номіналом по 20 (двадцять) доларів США, 3 (трьох) купюр номіналом по 10 (десять) доларів США, 1 (однієї) купюри номіналом по 5 (п`ять) доларів США, 11 (одинадцяти) купюр номіналом по 1 (одному) долару США, у загальній сумі 226 (двісті двадцять шість) доларів США 00 центів; грошові кошти у валюті українська гривня в кількості 7 (сім) купюр номіналом по 500 (п`ятсот) гривень, 12 (дванадцять) купюр номіналом по 200 (двісті) гривень, 6 (шість) купюр номіналом по 100 (сто) гривень, 1 (однієї) купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, у загальній сумі 6550 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої вимоги клопотання відмовити за безпідставністю.
Дана ухвала суду оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали буде оголошений 26 листопада 2018 року о 17 годині 40 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1