Справа №639/6775/18
Провадження №1-кс/639/7/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчо-заарештованої ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представників установи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові скаргу слідчо-заарештованої ОСОБА_4 на порушення її прав при утриманні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою на порушення прав при утриманні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» звернулася ув`язнена ОСОБА_4 .

В поданій скарзі ОСОБА_4 , з урахуванням доповнень до неї, остаточно просить: 1) зобов`язати ДУ «Харківський слідчий ізолятор» надати завірені копії документів, які підтверджують факт проведення будь-яких заходів щодо перетворення (дезінфекції, реконструкції, санітарної обробки, тощо) камери №406, з камери для хворих туберкульозом в камеру для здорових осіб та необхідності такого перетворення; 2) зобов`язати ДУ «Харківський слідчий ізолятор» опечатати камеру №406 для проведення комплексної перевірки з обов`язковим допуском спеціалістів, запрошених за запитами ОСОБА_4 та забезпеченням особистої участі ОСОБА_4 ; 3) зобов`язати ДУ «Харківський слідчий ізолятор» після виписки ОСОБА_4 із стаціонарного лікування в умовах санчастини забезпечити її на весь період ув`язнення одиночної камерою, яка відповідає вимогам законодавства, в тому числі матеріально-технічного забезпечення, безпечності для здоров`я, площі камери, тощо; 4) зобов`язати ДУ «Харківський слідчий ізолятор» скасувати постанови про стягнення, постанови про поміщення до карцеру, притягти відповідальних осіб, винних в утриманні ОСОБА_4 в карцері в довгий проміжок часу; 5) направити до Державного бюро розслідувань, що розташоване у м. Полтаві ухвалу про внесення відомостей до ЄРДР за фактом спроби навмисного зараження інфекційною хворобою та перевищення службових повноважень за ст. 15, ст. 130, ст. 365 КК України; 6) зобов`язати ДУ «Харківський слідчий ізолятор» надати інформацію щодо номеру камери та умовами тримання в ній з цільовим призначенням.

Під час судового засідання ОСОБА_4 підтримала подану скаргу та просила її задовольнити, пояснивши, що під час перебування в умовах ДУ Харківський слідчий ізолятор» адміністрацією зазначеної установи порушуються її права, що виразились у поміщенні її до камери, у якій раніше утримувались хворі на туберкульоз. Крім того, зазначена камера не відповідала вимогам законодавства щодо матеріально-технічного забезпечення, безпечності для здоров`я, площі камери, що встановлено висновком уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Також, ОСОБА_4 зазначила, що під час її утримання представниками установи до неї застосовувалось катування та нелюдське ставлення, в зв`язку з чим просила направити ухвалу слідчого судді до ДБР про внесення відомостей до ЄРДР. Більш того, під час перебування під вартою на неї незаконно були накладені численні стягнення, у тому числі у вигляді поміщення до карцеру, в зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до слідчого судді із відповідною скаргою. Надала аналогічні пояснення, викладені у скарзі.

Захисник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтримали скаргу своєї підзахисної та просили її задовольнити у повному обсязі, посилаючись на протиправність дій адміністрації установи.

Представник ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_9 проти задоволення скарги заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що порушення умов тримання ув`язненої, які були встановлені уповноваженим Верховної Ради України з прав людини на теперішній час повністю усунені, що підтверджуються відповідними актами. Крім того, пояснила, що у камерах, в яких трималася ув`язнена були проведені необхідні заходи дезінфекції та санітарної обробки, тому посилання ОСОБА_4 на спробу зараження її туберкульозом є безпідставними. На теперішній час ув`язнена перебуває у медичній частині СІЗО біля трьох місяців і у якій камері вона буде триматися в установі в подальшому, їй невідомо.

Представник установи ОСОБА_8 також заперечувала проти задоволення скарги у повному обсязі, та в свою чергу пояснила, що під час тримання ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», остання допускала численні порушення режиму тримання під вартою, за що на неї були законно накладені відповідні стягнення, які на теперішній час не скасовані. Також, зазначила, що ОСОБА_4 має право оскаржити постанови адміністрації установи про накладення стягнень у порядку адміністративного судочинства.

Прокурор не заперечував проти часткового задоволення скарги, вважав можливим надати ув`язненій завірені копії документів про проведення заходів щодо перетворення камери №406, з камери для хворих туберкульозом в камеру для здорових осіб. Крім того, вважав необхідним зобов`язати адміністрацію установи розмістити ОСОБА_4 в камері відповідно до вимог режиму та ізоляції, визначених статтями 7 і 8 Закону України "Про попереднє ув`язнення" та відповідно до плану покамерного розміщення, а також висловив думку про можливість надіслання до Державного бюро розслідувань ухвалу про внесення відомостей до ЄРДР. В іншій частині скарги просив відмовити, як в необґрунтованій.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2012 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який діє до теперішнього часу. Кримінальна справа знаходиться на розгляді в Харківському апеляційному суді. ОСОБА_4 тримається під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», тобто в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Так, під час розгляду скарги встановлено, що камера №406, в якій утримувалася ОСОБА_4 була передбачена для утримання ув`язнених, хворих на туберкульоз (даний факт не оспорюється учасниками судового провадження).

При цьому, будь-яких документів, підтверджуючих проведення дезінфекції, реконструкції та санітарної обробки камери №406 ОСОБА_4 представниками установи не надавалося, хоча ув`язнена зверталася із відповідним проханням до представників адміністрації установи.

Під час судового засідання представником ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 до суду були подані акти проведення дезінфекцій та санітарної обробки вищевказаної камери, однак підтвердження того, що вказана документація була вручена ОСОБА_4 слідчому судді не надано.

З огляду на викладене, на думку слідчого судді, вимоги ОСОБА_4 щодо надання їй належних чином завірених копій документів щодо проведення перетворення (дезінфекції, реконструкції, санітарної обробки, тощо) камери №406, з камери для хворих туберкульозом в камеру для здорових осіб є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

В частині вимог ОСОБА_4 про опечатування камери №406 для забезпечення проведення комплексної перевірки слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, будь-яких повноважень щодо вирішення вищевказаного питання слідчим суддею діючим законодавством не передбачено, в зв`язку з чим у задоволенні вказаних вимог необхідно відмовити.

При вирішенні п. 3 вимог ув`язненої (щодо забезпечення ув`язненої камерою у відповідності до чинного законодавства) слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно п. 1.1 Розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів, ув`язнені і засуджені розміщуються в камерах відповідно до вимог режиму та ізоляції, визначених статтями 7 і 8 Закону України "Про попереднє ув`язнення", відповідно до плану покамерного розміщення за формою згідно з додатком 4 до цих Правил.

Приписами ст. 8, ст. 11 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що засуджених до довічного позбавлення волі тримають ізольовано від усіх інших осіб, які перебувають під вартою. Особам, взятим під варту, забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни.

Вищевикладені норми законодавства дають підстави прийти до висновку про необхідність зобов`язання адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» розмістити ув`язнену ОСОБА_4 в камері відповідно до вимог режиму та ізоляції, визначених статтями 7 і 8 Закону України "Про попереднє ув`язнення" та відповідно до плану покамерного розміщення, з дотриманням вимог законодавства щодо належного забезпечення санітарних норм, матеріально-технічного забезпечення та площі камери. Крім того, адміністрації установи необхідно надати ув`язненій ОСОБА_4 відповідну інформацію щодо умов її тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Щодо вимог заявниці, зазначених у п. 4 щодо скасування постанов про накладення стягнень та постанов про поміщення до карцеру, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.4 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів, порядок заходів заохочень і стягнень, що застосовуються до ув`язнених, визначено статтями 14 та 15 Закону України "Про попереднє ув`язнення". Про заохочення і стягнення начальником СІЗО виносяться постанова про заохочення і постанова про накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» особи, взяті під варту, які злісно порушують вимоги режиму, за мотивованою постановою начальника місця попереднього ув`язнення можуть бути поміщені до карцеру на строк до десяти діб.

Крім того, приписами п. 7.4. вищевказаних Правил встановлено, що за відсутності начальника СІЗО, коли іншими заходами попередити порушення режиму неможливо, ув`язнені чи засуджені переводяться в окрему камеру відповідно до постанови про тимчасову ізоляцію до 24 годин ув`язненого (засудженого) до прибуття начальника СІЗО. Така ізоляція не є дисциплінарним стягненням, але якщо начальник СІЗО приймає рішення про поміщення особи, яка вчинила порушення, у карцер, час попереднього перебування в ізоляції зараховується до загального строку тримання в карцері.

При цьому, п. 13-1 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено право оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Однак, відповідно до ч. 9 ст. 539 КПК України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що вирішення питання щодо скасування постанов адміністрації установи про накладення стягнень не віднесено до повноваження слідчого судді, тому у задоволенні вимог заявниці в цій частині необхідно відмовити. Разом з цим, заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду з приводу оскарження дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_4 щодо направлення ухвали до Державного бюро розслідувань, що розташоване у м. Полтаві про внесення відомостей до ЄРДР за фактом спроби навмисного зараження інфекційною хворобою та перевищення службових повноважень за ст. 15, ст. 130, ст. 365 КК України, оскільки у відповідності до вимог ст. 8 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань» ОСОБА_4 не позбавлена можливості самостійно звернутися до вищевказаного органу із відповідною заявою, в якій будуть викладені обставини кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 369-372, 375, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу слідчо-заарештованої ОСОБА_4 на порушення її прав при утриманні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - задовольнити частково.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» надати ОСОБА_4 належним чином завірені копії документів про проведення заходів щодо перетворення (дезінфекції, реконструкції, санітарної обробки, тощо) камери №406, з камери для хворих туберкульозом в камеру для здорових осіб.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» розмістити ОСОБА_4 в камері відповідно до вимог режиму та ізоляції, визначених статтями 7 і 8 Закону України "Про попереднє ув`язнення" та відповідно до плану покамерного розміщення, з дотриманням вимог законодавства щодо належного забезпечення санітарних норм, матеріально-технічного забезпечення та площі камери.

Надати ув`язненій ОСОБА_4 відповідну інформацію щодо умов її тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1