Справа № 466/6538/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/189/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2017р. щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2017р. визнано винуватими та засуджено:

ОСОБА_6 за ч. 4 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України;
ОСОБА_7 за ч. 4 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_13 та ОСОБА_10 задоволено повністю.
Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користь потерпілої ОСОБА_10 11 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 3700 грн. витрат на правову допомогу.
Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користь потерпілого ОСОБА_13 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 2000грн. витрат на правову допомогу.
Цивільний позов ОСОБА_14 задоволено частково.
Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користь потерпілого ОСОБА_14 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_6 діючи спільно із ОСОБА_7 , 25.04.2015р. приблизно о 23 год., перебуваючи на сходовій площадці третього поверху будинку АДРЕСА_3 , керуючись прямим умислом і мотивами явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, не зважаючи на мешканців вказаного будинку, почав безпричинно наносити удари в область спини та кінцівок ОСОБА_13 заздалегідь заготовленою для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яною биткою, внаслідок яких останній отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій руці, лівій нозі та на спині.
У цей час ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок заздалегідь заготовленим спеціальним пристроєм - газовим балончиком «Терен-4», розпилював сльозоточивий газ у напрямку ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , з метою заподіяння їм тілесних ушкоджень, внаслідок чого останні отримали хімічний опік кон`юнктиви і рогівки обох очей І ступеня.
У той час ОСОБА_13 та ОСОБА_10 намагалися втекти від ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , тому забігли у квартиру АДРЕСА_4 , де в проході стояв її власник - ОСОБА_14 , який після того як останні забігли у квартиру, намагався разом з ОСОБА_13 зачинити вхідні двері.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перешкоджали ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зачинити вхідні двері у квартиру, утримуючі їх. Після цього, ОСОБА_7 , через не до кінця зачинені двері, продовжував розпилювати сльозоточивий газ «Терен-4» усередину квартири АДРЕСА_4 , з метою завдання шкоди здоров`ю осіб, які знаходились у вказаній квартирі, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Після того як ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вдалось зачинити вхідні двері у квартиру, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили свої злочинні дії, перейшли із коридору на балкон загального користування, куди виходить вікно із квартири АДРЕСА_5 , в якій від них переховувались ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , через відчинене вікно, почали розпилювати сльозоточивий газ з балончика «Терен-4» усередину квартири, з метою заподіяння шкоди їх здоров`ю.

Не погоджуючись із даним вироком обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати вирок суду та закрити провадження у справі за відсутності у їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. Заперечують вчинення злочину щодо усіх потерпілих та вважають, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним та об`єктивним обставинам справи. Вважають, що жодними належними та допустимими доказами їх вина в інкримінованому їм злочині не доведена.

ОСОБА_6 заперечує наявність у нього умислу та попередню домовленість між ним та ОСОБА_7 на вчинення хуліганських дій щодо потерпілих. Вказує, що поїхав на місце події, оскільки його фактична дружина повідомила про конфлікт її родичів та потерпілих. Враховуючи те, що між родиною його дружини та потерпілими давно склались неприязні відносини, і потерпілі раніше йому погрожували побиттям, то він з метою самозахисту взяв із собою биту та газовий балончик. Перебуваючи на 3 поверсі будинку, побачив на сходовій клітці потерпілого ОСОБА_14 , який тримав у руці ніж і замахнувся на нього. Захищаючись від ОСОБА_15 , він підняв над собою биту, яку у подальшому ОСОБА_13 вибив йому з рук та закинув у квартиру ОСОБА_15 . Зазначає, що з метою захисту від ОСОБА_13 зробив крок назад та у коридорі загального користування розпилив газ з балончика. У подальшому потерпілі забрали у нього газовий балончик та також закинули його у квартиру ОСОБА_15 . Заперечують, що виходили на балкон загального користування та розпилювали газ з балончика.

ОСОБА_7 зазначив, що поїхав із ОСОБА_6 тільки тому, що хотів подивитись на осіб, які ображали дружину ОСОБА_6 і жодних незаконних дій щодо потерпілих не вчиняв, газового балончика у руках не мав. З цього приводу він завжди давав послідовні та об`єктивні показання. Зазначив, що у зв`язку із хворобою ніг він пересувався поволі, і коли піднявся на 3 поверх конфлікт вже завершився.

Покликаються на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням обвинувачених та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які повністю підтвердили, що ОСОБА_15 накинувся на обвинуваченого ОСОБА_6 з ножем, а також повідомили про обставини конфлікту між родиною ОСОБА_20 та потерпілими ОСОБА_21 і ОСОБА_13 . Вказують, що судом першої інстанції не надано жодної оцінки представлених захистом висновків експертиз, щодо наявності у двох свідків тілесних ушкоджень, які були спричинені потерпілими. Звертають увагу, що жоден із сусідів будинку не був допитаний у якості свідка, а вирок суду ґрунтується на показаннях потерпілих, які є суперечливими, та висновках експертиз, щодо виявлення у потерпілих тілесних ушкоджень. Вважають позовні вимоги потерпілих безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили таку задоволити, думку прокурора, потерпілої ОСОБА_10 , представників потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які заперечили подану апеляційну скаргу обвинувачених та зазначили про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за наведених у вироку суду обставин, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, й навів у вироку, зокрема:

-показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що 25.04.2015р. приблизно о 23 год. він, перебуваючи у своїй квартирі АДРЕСА_4 , почув шум та побачив людей. Взявши камеру та включивши відео зйомку він вийшов на загальний коридор, де побачив ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , між якими був конфлікт, але у зв`язку з чим йому не відомо. Окрім цього, там був ОСОБА_7 з битою та бив ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 був з газовим балончиком та пшикав у незачинені двері квартири, а також бив ОСОБА_13 по руках. Потім ОСОБА_7 розпилював газовим балончиком на ОСОБА_13 . Окрім цього, обвинувачені били по дверях. Пізніше ОСОБА_13 забрав биту і закрив двері. Зазначив, що він особисто отримав опіки рук від дії газового балончика, а також його родина постраждала від розпилювання газу балончиком. Вказував, що ножа у руках у нього не було, а також пояснив, що між сусідами склалися неприязні відносини та часто виникають конфлікти;
-показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що 25.04.2015р. о 23 год. вона з чоловіком знаходилася на балконі своєї квартири АДРЕСА_6 та побачила, що до них іде сім`я ОСОБА_20 , які почали висловлювати претензії. ОСОБА_23 почала наносити їй удари, а вона у свою чергу взяла її за волосся і тримала на відстані руки. Зазначила, що бачила як ОСОБА_7 розпилював газ газовим балончиком на ОСОБА_14 , а ОСОБА_6 бив битою. Дані показання потерпіла ОСОБА_10 підтримала у судовому засіданні суду апеляційної інстанції;
-показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що він являється чоловіком ОСОБА_10 . Приблизно о 23 год. 25.04.2015р., перебуваючи на загальному коридорі, двоє осіб накинулись на його дружину. Пізніше з`явився ОСОБА_6 з битою і почав наносити йому удари у ліву частину тулуба. ОСОБА_7 розпилював сльозоточивий газ газовим балончиком, внаслідок чого він з дружиною отримав опіки очей. Вказав, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прийшли на кінець конфлікту;
-показаннями свідка ОСОБА_24 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що у нього та його сім`ї часті конфлікти з сусідами. 25.04.2015р. приблизно о 23 год. відбувався черговий конфлікт, під час якого ОСОБА_10 виривала волосся у його доньки ОСОБА_18 , а також його сім`я та сім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_10 між собою билися. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли майже під кінець конфлікту. ОСОБА_6 та ОСОБА_25 являються його зятями. Бачив як ОСОБА_6 був з битою і газовим балончиком, але він нікого не бив. Також бачив ОСОБА_14 у коридорі з ножем. Вказував, що ОСОБА_13 наніс удар ногою його доньці ОСОБА_18 . Більше нічого не пригадує.
-показаннями свідка ОСОБА_18 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що вона проживає тривалий час у квартирі АДРЕСА_7 . 25.04.2015р. на загальному коридорі відбувався конфлікт між її сім`єю та сім`єю ОСОБА_26 . Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прийшли у кінці конфлікту. Бачила як ОСОБА_14 зробив кілька кроків з ножем в руці, а ОСОБА_6 почав розпилювати газовим балончиком сльозогінний газ. Пізніше побачила, як балончик вже лежав на підлозі і хтось його копнув у двері квартири ОСОБА_14 ;
-показаннями свідка ОСОБА_27 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що вона проживає тривалий час у квартирі АДРЕСА_7 . 25.04.2015р. вона почула стук у двері, та вийшовши на коридор, побачила ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , свою доньку ОСОБА_18 , її чоловіка та ОСОБА_14 , між якими був конфлікт. Пізніше підійшов ОСОБА_6 , який мав биту та в той час на нього з ножем вибіг ОСОБА_28 . Після того підбіг ОСОБА_13 та забрав у ОСОБА_6 биту та закинув її у квартиру. Бачила, що ОСОБА_6 розпилював газовим балончиком сльозогінний газ, проте жодних ударів не наносив. ОСОБА_7 вона взагалі не бачила;
-показаннями свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_7 . 25.04.2015р. зателефонувала її мати та сказала, що сусіди стукають у двері, після чого вона з сестрою та її чоловіком під`їхали до будинку. На загальному коридорі вони побачили ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та його дружину. У них виник конфлікт, під час якого ОСОБА_13 наніс удар ОСОБА_29 . Після цього, вона зателефонувала своєму чоловікові ОСОБА_6 та попросила, щоб він приїхав, а сама пішла у квартиру. Коли вийшла з квартири, то побачила як ОСОБА_14 з ножем замахується на ОСОБА_6 , а останній захищаючись розпилював газовим балончиком сльозогінний газ на загальному коридорі. Після того побачила, як хтось вибив з рук ОСОБА_6 газовий балончик та закинув його у відчинену квартиру ОСОБА_14 ;
-показаннями свідка ОСОБА_30 , який у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що він працював інспектором патрульної служби Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о та 25.04.2015р. вони з інспектором ОСОБА_31 заступили на чергування. Приблизно о 23.45 год. від оператора 102 поступив виклик, що на сходовій клітці будинку АДРЕСА_3 відбувається бійка між сусідами. Прибувши на виклик, вони побачили приблизно 8 чоловік і було чути сильний запах газу. Через кілька хвилин приїхала швидка допомога. Газового балончика він вже на той час не бачив. Більше нічого не пригадує, оскільки події були дуже давно і подібні ситуації у його роботі часто траплялися;
-аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_32 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно взяв до уваги вищенаведені пояснення потерпілих та свідків, обґрунтувавши такими своє рішення, оскільки дані пояснення узгоджуються із іншими належними та допустимими доказами, які підтверджують доведеність вини обвинувачених в інкримінованому їм злочині, а саме:
-даними витягу з кримінального провадження за № 0001414, з якого вбачається, що 26.04.2015р. у Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о з письмовою заявою звернувся ОСОБА_14 , який просив прийняти міри до невідомої особи, яка 25.04.2015р., перебуваючи на сходовій клітці будинку АДРЕСА_3 , нанесла йому тілесні ушкодження (т.1 а.с.1);
-даними заяви ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення відносно нього з доданими виписками з Міської дитячої клінічної лікарні, з яких вбачається, що у дітей ОСОБА_14 отруєння аерозолем та гіпертрофія аденоїдів (т.1 а.с.7-8, 16-22);
-даними висновку експерта № 233/15 від 21.07.2015р., з якого вбачається, що у ОСОБА_33 виставлений попередній діагноз «Отруєння аерозолем «Терен-4». Тілесних ушкоджень на шкірних покровах та зі сторони внутрішніх органів ОСОБА_33 у медичному документі не відмічено (т.1 а.с.25-26);
-даними висновку експерта № 232/15 від 21.07.2015р., з якого вбачається, що у ОСОБА_34 виставлений попередній діагноз «Отруєння аерозолем «Терен-4». Тілесних ушкоджень на шкірних покровах та зі сторони внутрішніх органів ОСОБА_33 у медичному документі не відмічено (т.1 а.с.28-29);
-даними висновку експерта № 3/807 від 20.07.2015р., з якого вбачається, що речовина, яка знаходиться в аерозольному балоні з написом «ТЕРЕН -4….» містить морфолід пеларгонової кислоти, що відноситься до отруйних речовин подразнюючої дії (т.1 а.с.41-42);
-даними протоколу огляду предмета від 21.07.2015р., предметом якого є аерозольний балончик з написом «Терен-4» ефективний засіб для самозахисту сльозоточивої та дратівливої дії(т. 1 а.с. 45);
-даними постанови про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до матеріалів досудового розслідування від 21.07.2015р., з якої вбачається, що аерозольний балончик «Терен-4» визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.46);
-даними протоколу слідчого експерименту з фототаблицею до нього з участю потерпілого ОСОБА_14 від 27.07.2015р. (т.1 а.с. 55-59);

-даними витягу з кримінального провадження за № 0001414, з якого вбачається, що 26.04.2015 року у Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о звернувся з письмовою заявою ОСОБА_14 , який просив прийняти міри до невідомої особи, яка 25.04.2015р., перебуваючи на сходовій клітці будинку АДРЕСА_3 , нанесла йому тілесні ушкодження та вчинила відносно нього хуліганські дії (т.1 а.с.71);
-даними витягу з кримінального провадження за № 0001473, з якого вбачається, що 01.05.2015р. у Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о звернулася з письмовою заявою ОСОБА_35 , яка просила прийняти міри до своїх сусідів із квартири АДРЕСА_7 , які 25.04.2015р. приблизно о 23.30год. нанесли тілесні ушкодження (т.1 а.с.72);
-даними матеріалів ЖЕО та заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення відносно неї з доданими виписками з Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, з яких вбачається, що у ОСОБА_10 хімічні опіки конюктиви і рогівки І ступеня обох очей (т.1 а.с.78-91);
-даними протоколу огляду предмета від 02.05.2015р., предметом якого є дерев`яна бита довжиною 74 см. (т. 1 а.с. 92);
-даними постанови про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до матеріалів досудового розслідування від 02.05.2015р., з якої вбачається, що дерев`яну биту довжиною 74 см. визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.93);
-даними протоколу огляду предмета від 02.05.2015р., предметом якого є диск DVD-RW «ARITA», на якому записані 9 файлів та зображено фрагменти конфлікту між жителями квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 , який відбувся 25.04.2015р. приблизно о 23 год. по АДРЕСА_3 на загальному коридорі третього поверху (т. 1 а.с. 94-95);
-даними постанови про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до матеріалів досудового розслідування від 02.05.2015р., з якого вбачається, що диск DVD-RW «ARITA», поміщений у паперовий конверт, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.96);
-даними висновку експерта ОСОБА_36 № 649 від 05.05.2015р., з якого вбачається, що на момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_10 виявлено синці на правому плечі, які утворились від дії тупого предмета, могли виникнути від стискання пальцями рук. Опік утворився від дії якоїсь хімічної речовини, міг виникнути від дії струменя газоподібної речовини. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути під час події 25.04.2015р. та відносяться до легкого ступеня тяжкості. (т. 1 а.с. 98-99), та показаннями судового експерта ОСОБА_36 , який у судовому засіданні суду першої інстанції підтримав даний висновок;
-даними висновку експерта ОСОБА_36 № 651 від 07.05.2015р., з якого вбачається, що на момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_13 виявлено синці на лівій руці, на лівій нозі та на спині. Синці утворились від дії тупого предмета. Опік утворився від дії якоїсь хімічної речовини, міг виникнути від дії струменя газоподібної речовини. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути під час події 25.04.2015р. та відносяться до легкого ступеня тяжкості. (т. 1 а.с. 101-102), та показаннями судового експерта ОСОБА_36 , який у судовому засіданні суду першої інстанції підтримав даний висновок;
-даними витягу з кримінального провадження за № 0001473, з якого вбачається, що 01.05.2015 року у Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о звернулася з письмовою заявою гр. ОСОБА_35 , яка просила прийняти міри до своїх сусідів із квартири АДРЕСА_7 , які 25.04.2015р. приблизно о 23.30год. нанесли тілесні ушкодження та вчинили хуліганські дії (т.1 а.с.140);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.07.2015р. з фото таблицею до нього, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 показує місце та обставини вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 177-181);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 27.07.2015р. з фото таблицею до нього, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_13 показує місце та обставини вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 183-189);
-даними витягу з об`єднаного кримінального провадження за № 0001414, з якого вбачається, що 26.04.2015р. у Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о звернувся з письмовою заявою ОСОБА_14 , який просив прийняти міри до невідомої особи, яка 25.04.2015р., перебуваючи на сходовій клітці будинку АДРЕСА_3 , нанесла йому тілесні ушкодження та вчинила відносно нього хуліганські дії, а також, 01.05.2015р. у Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о звернулася з письмовою заявою ОСОБА_35 , яка просила прийняти міри до своїх сусідів із квартири АДРЕСА_7 , які 25.04.2015р. приблизно о 23.30 год. нанесли тілесні ушкодження та вчинили хуліганські дії (т.1 а.с.198).
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши усі обставини кримінального провадження, дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
З огляду на викладене, апеляційні доводи обвинувачених про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, відсутність належних та допустимих доказів їх вини в інкримінованому злочині, відсутність у їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, не відповідають матеріалам кримінального провадження і є безпідставними.
Так, матеріалами кримінального провадження встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, і це підтверджується достатністю доказів, наведених у вироку суду, які судом першої інстанції обґрунтовано визнано належними та допустимими, з огляду на їх відповідність вимогам ст.ст. 84-86 КПК України.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги показання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про заперечення ним винуватості в інкримінованому злочині, визнавши такі показання як метод захисту та спосіб уникнення відповідальності за скоєне, з огляду на те, що такі показання обвинувачених спростовується вищенаведеними доказами.
На виконання вимог ст. 370 КПК України судом першої інстанції у вироку наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за наведених у вироку суду обставинах.
Призначене обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Окрім цього, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про стягнення з обвинувачених на користь потерпілих моральної шкоди, з огляду на положення ч.1, 2 ст. 23, ч. 1 ст.1167 ЦК України, а тому, покликання апелянтівпро безпідставність позовних вимог потерпілих не можуть бути прийняті до уваги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, яку визнає необґрунтованою.
Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2017р. щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 370 КПК України, підстав для скасування даного судового рішення колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2017р. щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .