АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/183/19 Справа № 712/3616/19 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2019 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органів фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000178 від 16.06.2016 року,

в с т а н о в и л а :

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000178 від 16.06.2016, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України та за підозрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що директор ТОВ «Промбуд Індустрія» ОСОБА_9 та директор ТОВ «Хлібний дім - Україна» ОСОБА_10 , діючи у складі створеної ОСОБА_7 організованої групи та під його керівництвом, а також будучи відповідальними за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та обов`язкових платежів до державного бюджету в період з 01.04.2016 по 31.12.2017 шляхом безпідставного відображення в бухгалтерському та податковому обліках ТОВ «Промбуд Індустрія» безтоварних операцій з придбання товарів та послуг у ТОВ «Хлібний дім Україна», яке в даній схемі виступило пособником в ухиленні від сплати податків для ТОВ «Промбуд Індустрія», умисно ухилились від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток на загальну суму 4 628 928 гри., що є в особливо великих розмірах.

Також встановлено, що директор ТОВ «Промбуд Індустрія» ОСОБА_9 та директор ТОВ «Хлібний дім - Україна» ОСОБА_10 , діючи у складі створеної ОСОБА_7 організованої групи та під його керівництвом, використали завідомо підроблені документи, виписані від імені ТОВ «Юніон Інвест 3000», з метою приховування факту безтоварності відвантаження товарів указаному товариству.

Крім того, що директор ТОВ «Промбуд Індустрія» ОСОБА_9 та директор ТОВ «Хлібний дім - Україна» ОСОБА_10 , діючи у складі створеної ОСОБА_7 організованої групи та під його керівництвом, шляхом зловживання службовим становищем зависили вартість робіт по капітальному ремонту 94-х зупинок громадського транспорту в м. Черкаси, внаслідок чого заволоділи бюджетними коштами на загальну суму 1716 064 грн., що є в особливо великих розмірах.

Також, встановлено, що директор ТОВ «Хлібний дім - Україна» ОСОБА_10 , діючи у складі створеної ОСОБА_7 організованої групи та під його керівництвом, в період з травня 2016 року по грудень 2017 року, склав та видав іншому учаснику організованої групи - директору ТОВ «Промбуд Індустрія» ОСОБА_9 завідомо підроблені офіційні документи, а також вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, вказавши в податкових накладних товариства відомості неіснуючі операції по реалізації товарно-матеріальних цінностей, робіт та послуг в адресу ТОВ «Промбуд Індустрія».

До того ж, директор ТОВ «Промбуд Індустрія» ОСОБА_9 , діючи у складі створеної ОСОБА_7 організованої групи та під його керівництвом, в період з травня 2016 року по грудень 2017 року, отримавши від ще одного учасника організованої групи - директора ТОВ «Хлібний дім - Україна» ОСОБА_10 документи про фактично не проведені фінансово-господарські операції, використав їх, відобразивши у податковій звітності товариства.

Крім того, директор ТОВ «Промбуд Індустрія» ОСОБА_9 , діючи у складі створеної ОСОБА_7 організованої групи та під його керівництвом, в період з травня 2016 року по березень 2018 року, внаслідок використання отриманих від ще одного учасника організованої групи - директора ТОВ «Хлібний дім - Україна» ОСОБА_10 документів про фактично не проведені фінансово-господарські операції, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів - податкової звітності товариства з податку на прибуток підприємства та податку та додану вартість, які видав, подавши вказану звітність до ДПІ за місцем реєстрації товариства.

Також, директор ТОВ «Промбуд Індустрія» ОСОБА_9 , діючи у складі створеної ОСОБА_7 організованої групи та під його керівництвом, спільно з ще одним учасником організованої групи - директором ТОВ «Хлібний дім - Україна» ОСОБА_10 , в період з січня 2016 року по грудень 2017 року, вчинили службове підроблення, внісши завідомо неправдиві відомості в офіційні документи, у яких зазначено завищену вартість павільйонів зупинок громадського транспорту.

В ході вчинення директором ТОВ «Промбуд Індустрія» ОСОБА_9 та директором ТОВ «Хлібний дім - Україна» ОСОБА_10 указаних злочинних дій, ОСОБА_7 , як організатор групи, безпосередньо здійснював координацію та контроль за діями членів групи, надаючи вказівки спрямовані на досягнення злочинного плану з метою незаконного збагачення усіх учасників групи.

04.03.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що діями ОСОБА_7 кваліфікованими за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, державі завдано шкоди в сумі 4 628 928 грн., та за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України - в сумі - 1 716 064,69 грн., а всього у розмірі 6 344 992,69 грн.

Розмір заподіяних кримінальними правопорушеннями збитків, відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, визначено висновками експерта, а саме:

- за ст. 212 КК України: проведеної Черкаським відділення КНДІСЕ судово-економічної експертизи від 19.10.2018 №676,1249/18-23;

- за ст. 191 КК України: проведеної Черкаським відділенням КНДІСЕ комплексної будівельно-технічної та судово-економічної експертизи від 15.02.2019 № 1578/1579/18/535-627/841/19-23.

Санкціями ч. 5 ст.191 та ч. 3 ст. 212 КК України передбачено застосування обов`язкової додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна.

На виконання викладеної вище вимоги законодавця, під час досудового слідства отримано відомості щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_7 на праві власності майна, на яке може бути накладено арешт.

Так, відповідно до отриманої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 01.03.2019 №158076292 (пошук здійснено за РНОКПП), встановлено, що у ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на праві власності зареєстровано наступне майно:

? житловий будинок загальною площею 80,5 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 49;

? земельна ділянка загальною площею 0.08 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:003:0379, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 49;

? житловий будинок загальною площею 355 м2, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, у спільній сумісній власності з ОСОБА_11 ;

? земельна ділянка загальною площею 0.1501 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:003:0226, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 49;

? об`єкт незавершеного будівництва, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 49;

? 1/2 земельної ділянки загальною площею 0.0291 га, за адресою: АДРЕСА_2 ,кадастровий номер :06:009:0052, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01.

Окрім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.03.2019 №, установлено, що ОСОБА_7 належать корпоративні права, а саме: 100% власності у статутному капіталі ПП «ЛІСМ» (СДРПОУ: 36949513), що складає 10 000 грн.

Також, відповідно до відомостей, одержаних з Регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України, установлено, що у ОСОБА_7 на праві власності перебуває автомобіль АUDI А6, д.н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи наведене, прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 15.03.2019 року звернулась до суду із клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_7 , з метою виконання вироку в частині можливої конфіскації майна як покарання.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2019 року клопотання прокурора задоволено частково та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000178, а саме: житловий будинок загальною площею 80.5 кв.м. в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 49; земельну ділянку площею 0.08 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:003:0379, реєстраційний номер об`єкту 49; земельну ділянку площею 0.1501 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:003:0226 реєстраційний номер 49; об`єкт незавершеного будівництва житлової нерухомості в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 49; автомобіль АУДІ А6 (2014) д.н.з НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що санкції ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, які в тому числі інкримінуються ОСОБА_7 , передбачають покарання у вигляді конфіскації майна, тому враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність ризиків приховування, відчуження, зникнення або знищення цього майна, з метою виконання вироку суду в частині конфіскації майна, слід накласти арешт на зазначене майно підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя відмовив у накладенні арешту на житловий будинок загальною площею 355 м2 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки він перебуває у спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ; а також на земельну ділянку загальною площею 0,0291 га, за вказаною адресою, оскільки ОСОБА_7 на праві власності належить лише 1/2 її частина.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2019 року, а клопотання прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що прокурором в порушення абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України не надано жодних доказів про наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна ОСОБА_7 , тому слідчим суддею в порушення ч. 1 ст. 173 КПК України незаконно винесено рішення про арешт майна (рахунків).

Апелянт також вказує на необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_7 з підстав неналежного вручення та обґрунтування експертизами, на які посилається прокурор. Зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 04.03.2019 року хоча і підписане прокурором Черкаської області, але в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України вручено прокурором відділу прокуратури ОСОБА_6 .

Стверджує, що додаткова комплексна судова будівельно-технічна та судово-економічна експертизи від 15.02.2019 року за своєю суттю є умовними та на них не можуть ґрунтуватися нібито завдані бюджету збитки в сумі 1 716 064 грн., оскільки експерт лише проводив експертизу наданих йому органом досудового слідства документів та матеріалів кримінального провадження, але не проводив фактичну експертизу (дослідження) зазначених у ній об`єктів.

Захисник вказує, що судово-економічна експертиза від 19.10.2018 року щодо ухилення від сплати податків службовими особами ТОМ «Промбуд Індустрія» складена на припущеннях та із зазначенням у ній таких слів як «за умови», «ймовірно» та проведена не на підставі первинних бухгалтерських документів, податкової та фінансової звітності тощо. В основу економічної експертизи фактично покладено протокол допиту свідка ОСОБА_12 (директора ТОВ «Юніон Інвест 3000»), який надав покази, що будь-якого відношення до діяльності ТОВ «Юніон Інвест 3000» не має.

Крім того, апелянт зазначає, що слідчий суддя при ухваленні судового рішення безпідставно керувався положеннями ст. 40, 98, 100, 131, 132, 167, 170-171 КПК України, та не застосував положення ст. ст. 172-173 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, міркування прокурора про законність, обгрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи оскаржуване судове рішення на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, колегія суддів виходить з тих міркувань, що при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, на виконання ст.ст. 94, 132, 170, 173 КПК України, повинен врахувати: що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. В даному випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання прокурора про накладення арешту на майно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000178 від 16.06.2016, слідчий суддя в повному обсязі дотримався вказаних вимог Закону.

Зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено підозру, зокрема, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Відтак, при обґрунтованості пред`явленої підозрюваному підозри, доведеності ризиків приховування, відчуження, зникнення або знищення наявного у підозрюваного ОСОБА_7 майна та при наявності правових підстав виконання вироку в частині конфіскації майна, слідчим суддею правомірно накладено арешт на майно останнього житловий будинок, земельні ділянки, об`єкт незавершеного будівництва та автомобіль.

Вирішуючи доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів виходить з того, що відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання прокурора про накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_7 майно, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Колегією суддів в режимі нерозголошення даних в нарадчій кімнаті було досліджено матеріали негласних слідчих розшукових дій у кримінальному провадженні № 0000178 від 16.06.2016, з яких вбачається можлива причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зокрема:

? Протоколи за результатами здійснення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 26.12.2016 року та 12.07.2017 року, з яких вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 спілкувався з підозрюваними ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з приводу «перекриття» податкового кредиту на підприємстві та зміни керівництва КП «ЧЕЛУАШ», що спричинить проблеми зі складанням та підписанням документів з приводу капітального ремонту зупинок громадського транспорту в м. Черкаси;

? Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 20.12.2018 року, який повідомив, що працював директором КП «ЧЕЛУАШ» з 16.02.2016 року по грудень 2016 року, та під час телефонної розмови з особою із департаменту ЖКХ Черкаської міської ради йому повідомили, що ОСОБА_14 є довіреною особою ОСОБА_7 і всі документи, необхідні для капітального ремонту зупинок громадського транспорту, які він буде приносити свідку на підпис, погоджуються особисто ОСОБА_9 із ОСОБА_7 ;

? Відомості про ТОВ «Хлібний дім Україна», згідно яких ОСОБА_7 був засновником та керівником Товариства, а пізніше керівником останнього став чоловік сестри ОСОБА_7 ОСОБА_10 ;

? Відомості про ТОВ «Промбуд Індустрія», яке зареєстроване 15.02.2016 року та керівником якого був підозрюваний ОСОБА_9 . Вид діяльності Товариства встановлено «43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування», а за поясненнями прокурора в судовому засіданні поставка з ТОВ «Хлібний дім - Україна» до ТОВ «Промбуд Індустрія» нібито м`ясопродуктів свідчить про ймовірне «перекриття» ПДВ, оскільки ТОВ «Промбуд Індустрія» не займається діяльністю зі зберігання чи переробки м`ясопродуктів.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, із досліджених матеріалів НСРД та клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах провадження наявні дані про повідомлення про підозру ОСОБА_7 особисто прокурором Черкаської області.

Щодо посилань апелянта на сумнівність висновків проведених в провадженні експертиз, якими, в тому числі обґрунтоване клопотання прокурора та підозра ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає їх недоречними, оскільки позбавлена процесуальної можливості здійснити оцінку доказів на стадії провадження досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі на недоведеність в провадженні ризиків, як безпосередньої умови для застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки сам розмір заподіяних кримінальними правопорушеннями збитків, встановлений висновками експерта та тягар їх можливого подальшого відшкодування вказує на їх наявність.

Інші доводи апелянта не вказують на допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.03.2019 про арешт майна ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000178, відповідає критеріям, передбаченим ст. 370 КПК України і не знаходить підстав, в тому числі з наведених в апеляційній скарзі мотивів, для її скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 309, ч. 2 ст. 376, 404, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2019 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органів фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000178 від 16.06.2016 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :