Справа № 135/1660/18
Провадження № 1-кп/135/51/19
ВИРОК
Іменем України

07.03.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000396 від 06 жовтня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працює інженером з електрифікації сільського господарства Оляницької філії ПрАТ «Зернопродукт МХП», особа з інвалідністю третьої групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
06.10.2018, біля 07:40 водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою по вул. Слобода у м. Ладижин Вінницької області, в напрямку виїзду з міста, неподалік буд. №141, в момент об`єктивної появи в полі зору ОСОБА_7 , яка переганяючи корову рухалася проїзною частиною дороги в попутному напрямку, невчасно вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду, внаслідок чого допустив наїзд на вказаного пішохода.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №122 від 26.10.2018 ОСОБА_7 під час наїзду отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої хребтово-спинно-мозкової травми з множинними переломами хребців, пошкодженням тканини спинного мозку в шийному відділі хребта, важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді синця-гематоми, забійних ран потиличної ділянки голови, широкого субдурального крововиливу, крововиливів в м`які мозкові оболонки, закритої травми грудей з двобічними переломами ребер, перелом вивиху грудини, широких синців на задніх поверхнях обох гомілок з переходом на підколінні ямки з перелом вивихами кісток, множинних саден в ділянці верхніх і нижніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як несумісних з життям, що знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_7 настала в короткий проміжок часу внаслідок масивного пошкодження спинного мозку у шийному відділі хребта.

Пішохід ОСОБА_7 під час наїзду перебувала у вертикальному (стоячому) положенні, задньою частиною тіла спрямована до виступаючих травмуючи частин автомобіля.

Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу №746 від 19.11.2018 на момент пригоди автомобіль «ГАЗ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1 перебував у технічно справному стані.

Відповідно до висновку автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №762 від 18.11.2018 в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «ГАЗ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_7 шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «ГАЗ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_3 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду, перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_3 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме: зі спричиненням смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 06.10.2018, біля 07 год 40 хв він, керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою по вул. Слобода у м. Ладижин Вінницької області, в напрямку виїзду з міста, неподалік буд. №141, невчасно вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка він отриманих травм померла на місці. Обвинувачений, визнає, що саме внаслідок цих його дій ОСОБА_7 отримала вказані згідно з висновком експерта за наслідками проведення судово-медичної експертизи травми, характер та тяжкість яких не заперечував. Також ОСОБА_3 уточнив, що керував транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки у 2013 році був позбавлений на підставі рішення суду прав керувати транспортними засобами на 3 три роки. Після закінчення три річного терміну не відновлював свого права на керування транспортними засобами.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «ГАЗ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило смерть ОСОБА_7 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України, хоча і є тяжким, проте необережним злочином, дані про його особу, який характеризується позитивно, є особою з інвалідністю 3 групи, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, однак, притягувався до адміністративної відповідальності на підставі постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.02.2016 за ч. 2 ст. 130 КУпАП до позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу та постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 23.06.2017 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до штрафу у розмірі 10 200 грн 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого відразу після вчиненого (намагання надати потерпілій допомогу, сприяння органам правопорядку), а також і під час судового розгляду, яка наповнена сумом з приводу вчиненого, співчуттям по стосовно потерпілого та його родичів, критичною оцінкою вчиненого та демонстрація готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка, готовність добровільного відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, надання допомоги потерпілому безпосередньої на місці події, а також і те, що потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, вік обвинуваченого, думку потерпілого, який жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, а також виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та враховуючи, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому мінімальне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, застосовує до нього правила ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду є гуманним, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового злочину.

Доводи сторони захисту щодо не можливості призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, виходячи з того, що останнього на підставі рішення суду в адміністративному порядку вже було позбавлено цього права, а тому не можна застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом коли винна особа вже позбавлена такого права, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать вимогам закону, а тому до уваги не бере, виходячи з таких підстав.
У ч. 3 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року) судам роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку (що і відбулося стосовно ОСОБА_3 ).

Отже, доводи сторони захисту щодо незастосування до ОСОБА_3 додаткового покарання, є не обґрунтованими.

Цивільний позов до початку судового розгляду не заявлявся.

Питання про речові докази вирішується на підставі ч.9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі у сумі 2002 (дві тисячі дві) грн на залучення експерта та проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №746 від 19.11.2018 та авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи №762 від 18.11.2018 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт на тимчасово вилучене майно, який накладений ухвалою слідчого судді від 12.10.2018 - скасувати.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ч. 9 ст. 100, ст.ст. 124, 366, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: резинові чоботи, вилучені під час огляду місця пригоди з трупа ОСОБА_7 - передати потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №746 від 19.11.2018 в сумі 1001 грн 00 коп., а також автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 762 від 18.11.2018 в сумі 1001 грн 00 коп., а всього на загальну суму 2002 (дві тисячі дві гривні) грн 00 коп. стягнути ОСОБА_3 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 12.10.2018 на автомобіль «ГАЗ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику Ладижинського ВП ГУНП у Вінницькій області скасувати та повернути його ПрАТ «Зернопродукт МХП» як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя