Справа №: 343/741/18
Провадження №: 1-кп/0343/97/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/97/18, які внесені до ЄРДР за № 0000235 від 23.04.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 і жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, безробітннього, освіта середня, депутатом не обирався, раніше судимого, востаннє засудженого вироком Долинського районного суду за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Долинського районного суду від 07.02.2018 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин.
26.03.2018 ОСОБА_4 ознайомленний працівниками Долинського МРС з питань пробації із порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність передбачену ч.2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування вказаного виду покарання.
Крім цього, 26.03.2018, ОСОБА_4 , отримав направлення № 581 у КП «Комунгосп» для відбуття покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, відповідно до якого останній 27.03.2018 року мав з`явитися в КП «Комунгосп» та приступити до роботи.
Однак, ОСОБА_4 , будучи засуджений до покарання у виді громадських робіт, з метою ухилення від його відбування, діючи умисно з 27.03.2018 по 24.04.2018 не з`явився до КП «Комунгосп», що в м.Долина та не приступив до виконання робіт, тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт строком 120 годин.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому не визнав, суду пояснив, що він вважає, що він відбув покарання. Він прибирав прибудинкову територію за місцем проживання і сусіди йому платили.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини не визнав, його вина у вчиненні кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 389 КК України, повнiстю доведена показами свiдкiв, та iншими доказами зiбраними по справі у відповідності до вимог КПК України та дослідженими в судовому засiданнi, а саме:

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 дав суду показання, що він займає посаду директора Долинського КП Комунгосп. Обвинувачений по справі ОСОБА_4 для відбування покарання у вигляді громадських робіт не прибув. В Долинському КП Комунгосп ведеться журнал обліку осіб, які відбували покарання та табель виконаних робіт.
Свідок ОСОБА_6 , який працює майстром Долинського КП Комунгосп, дав суду аналогічні покази.
Свідок ОСОБА_7 дала суду пояснення, що вона займає посаду інспектора Долинського МРС з питань пробації. Засудженого ОСОБА_4 15.03.2018 року та 26.03.2018 року було попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання. Він отримав направлення для відбування покарання у Долинське КП Комунгосп. Згодом Долинський МРС з питань пробації направили запит в Долинське КП Комунгосп та отримали відповідь, що засуджений ОСОБА_4 для відбування покарання не з`являвся.
Вироком Долинського районного суду від 07.02.2018 р. по справі № 343/104/18, провадження №1-кп/0343/47/18, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Підписка від 26.03.2018 р., свідчить, що ОСОБА_4 , засуджений до покарання у виді громадських робіт на 120 годин, ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст. 389 КК України, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

У відповідності до направлення від 26.03.2018 р., засудженого ОСОБА_4 направлено у Долинський КП Комунгосп для відбування призначеного покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. Засуджений ОСОБА_4 повинен приступити до відбування покарання з 27.03.2018 року.

Згідно повідомлень від 05.04.2018 р. № 70 Долинське КП Комунгосп повідомляє про те, що направлений 26.03.2018 року для відпрацювання призначеного вироком суду покарання у виді 120 годин громадських робіт засуджений ОСОБА_4 не з`являвся.

Згідно подання від 16.04.2017р. заступнику керівника Калуської місцевої прокуратури - старшого інспектора Долинського МРС з питань пробації просить вирішити питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.
У відповідності до витягу з кримінального провадження № 0000235 23.04.2018 року в ЄРДР внесено повідомлення по матеріалах правоохоронних та контролюючих органів про виявлення факту вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. Правова кваліфікація ч.2 ст. 389 КК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ч. 5 ст. 52 КК України передбачено, що ухилення від покарання, призначеного вироком суду, має наслідком відповідальність, передбачену ст.ст. 389 та 390 цього ж Кодексу.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, оскільки він будучи засудженим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він житель АДРЕСА_2 , раніше судимий, 07.02.2018 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті не знаходиться, посередньо характеризується по місцю проживання.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Згідно досудової доповіді фахівця з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації Долинського МРС з питань пробації від 24.07.2018 року беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у вигляді арешту.
При цьому суд враховує, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин, з яких невідбуто жодної години.
За таких обставин остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати за правилами ст.ст.71,72 КК України, у вигляді арешту, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, виходячи з такого співвідношення: одному дню арешту - відповідають вісім годин громадських робіт.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженні у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_4 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
По даному кримінальному провадженню запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 -не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речових доказів - немає.
Керуючись ст.ст.368,373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.389 КК України, призначивши покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даними вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Долинського районного суду від 07.02.2018 р. та за сукупністю вироків, з врахуванням вимог ч.3 ст.72 КК України, що одному дню арешту - відповідають вісім годин громадських робіт, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді арешту на строк 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: