Справа № 173/702/18
Номер провадження1-кп/173/57/2019
22 лютого 2019 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 60 від 14 березня 2018 року, вартість двох пляшок коньяку «Кахетинський»****» ємністю 0,5 літрів кожна, складає 281,80 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він здійснив крадіжку двох пляшок коньяку в магазині «Брусничка» у м. Верхівцеве. У скоєному щиро кається.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Вимог матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій стороні судом не обговорювалось, оскільки представник потерпілого ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не заявив, цивільний позов до суду не надав.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.
Речовий доказ по справі порожню пляшку з коньяку «Кахетинський» п`ятизіркового ємністю 0,5 літрів, яка передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Верхньодніпровського ВП, після набрання вироком законної сили знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.