Справа № 202/77/19
Провадження № 1-кс/202/258/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

10 січня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0000011 від 07.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, в якому просить арешт на автомобіль «ВАЗ-21723» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.05.2017 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , із подальшим зберіганням цього автомобіля на території Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Шевченка, 51. Заборонити особам, у володінні яких знаходиться автомобіль «ВАЗ-21723» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відчуження, розпорядження та використання вказаного автомобіля.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 06.01.2019 року приблизно о 17 год. 40 хв. на вулиці Дніпровській у місті Павлограді Дніпропетровській області при в`їзді з боку міста Дніпра сталося зіткнення автомобіля «Mazda 3» реєстрацій номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався від міста Дніпра у напрямку вулиці Червоної міста Павлограда, із зустрічним автомобілем «ВАЗ-21723» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mazda 3» ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді політравми, тупої травми живота, багатооскольчатого перелому тазу. Водій автомобіля «ВАЗ-21723» ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки та закритого перелому правого стегна. 06.01.2019 року з місця пригоди був вилучений автомобіль «ВАЗ-21723» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та направлений на територію Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Шевченка, 5. Даний автомобіль відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений автомобіль шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження даного автомобіля, оскільки у разі передачі автомобіля власнику існує реальна загроза його знищення або приховування, так як він є особою заінтересованою в результатах розслідування кримінального провадження, в якому належить провести відповідні експертизи, зокрема експертизу технічного стану транспортного засобу.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що 07 січня 2019 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за №00000011.
Як вбачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль «ВАЗ-21723» реєстраційний номер НОМЕР_1 зі слідами дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою слідчого даний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
За змістом частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження .
Відповідно до частини третьою статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений автомобіль є доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
В той же час існує загроза приховування, перетворення даного автомобіля, оскільки на сьогодні ще не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження, не пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а володілець автомобіля як учасник дорожньо-транспортної пригоди є особою, заінтересованою в результатах кримінального провадження. Крім того, власник автомобіля може його відчужити чи розпорядитися ним.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль«ВАЗ-21723» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна та не матиме тяжких наслідків, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню та перетворенню автомобіля «ВАЗ-21723» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом, на даний автомобіль необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
Щодо вимоги слідчого про визначення місця зберігання арештованого майна, то в цій частині клопотання не може бути задоволено, оскільки вирішення цього питання не входить до компетенції слідчого судді. Відповідно до статті 100 КПК України на стадії досудового розслідування зберігання речових доказів, які були вилучені слідчим, прокурором, здійснюється стороною обвинувачення в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-21723» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.
В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасований в порядку, визначеному статтею 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1