печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі судових засідань судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Держаного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 20.02.2019 про вчинення кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
04.03.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 06.03.2019, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Територіального управління Держаного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 20.02.2019, яка зареєстрована в приймальні громадян Територіального управління Держаного бюро розслідувань, за вх. Р-1277.

Оскільки заявник відомостей, що дані за заявою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримав, бездіяльність Територіального управління Держаного бюро розслідувань щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, просив задовольнити.

Представник Територіального управління Держаного бюро розслідувань, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію особи, що подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 подав до Територіального управління Держаного бюро розслідувань заяву від 20.02.2019 про вчинення кримінальних правопорушення, яка 20.02.2019 зареєстрована у приймальні громадян Територіального управління Держаного бюро розслідувань за вх. Р-1277.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Так, статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

Разом з тим, представник ДБР у судове засідання не з`явився, будь-яких доказів з приводу руху заяви ОСОБА_3 не надав, що свідчить про недоведеність з боку ДБР правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_3 та необхідність зобов`язати службових осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань розглянути заяву останнього, про вчинене кримінальне правопорушення, на його думку, у порядку та у строк, передбачені ст. 214 КПК України.

Разом з тим, скарга в частині визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити діїі Територіального управління Держаного бюро розслідувань, задоволенню не підлягає, оскільки таке рішення не передбачено ст. 307 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Держаного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 20.02.2019 про вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань розглянути у порядку та строки, передбачені статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України, заяву від 20.02.2019 року, яка подана ОСОБА_3 та зареєстрована 20.02.2019 в приймальні громадян Територіального управління Держаного бюро розслідувань за вх. Р-1277.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1