Справа № 158/263/19
Провадження № 1-в/0158/43/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника колонії - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ківерці в режимі відеоконференції справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника Цуманської ВК №84, прокурора, кожного зокрема, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 06.06.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1-3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і неповинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п.п.2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.06.2016 року. Під час перебування у Артемівській виправній колонії допустив два порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені. До суспільно-корисної праці не залучався, адміністрацією установи не заохочувався.

В ДУ «Цуманська ВК №84» засуджений ОСОБА_5 прибув 17.10.2016 року, за період перебування в установі двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені. Адміністрацією установи не заохочувався. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи під контролем.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, 26.12.2018 року комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, оскільки комісія дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1