Провадження № 1-кп/185/201/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000438 від 15 липня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воронєжа, РФ, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28 січня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 240 годин громадських робіт;

-28 вересня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389, 71, 72 КК України до арешту строком на 2 місяців 10 днів арешту,

11 лютого 2016 року звільнений із Жовтоводської ВК Дніпропетровської області

№ 26 за відбуттям строку покарання,

за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2017 року приблизно о 17.55 годині ОСОБА_3 перебував у роздягальні ш. Самарська, яка розташована на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна з контейнеру, а саме мобільного телефону.

14 червня 2017 року о 18.00 годині, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, розуміючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в роздягальні ш. Самарська, розташованій на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зірвав замок на контейнері та таємно, повторно викрав з сумки мобільний телефон марки «Samsung» модель Galaxy J2 золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , в якому знаходилась флеш-карта «Micro-SD» об`ємом пам`яті 4Гб, який належить ОСОБА_5 .

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2214, 30 грн.

26 вересня 2017 року приблизно о 18.50 годині ОСОБА_3 перебував у роздягальні ш. Самарська, розташованій на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна з контейнеру, а саме мобільного телефону.

Після чого, 26 вересня 2017 року о 18.55 годині ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, розуміючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в роздягальні ш. Самарська, яка розташована на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області зірвав замок на контейнері та таємно, повторно викрав з сумки мобільний телефон марки «Samsung» модель Galaxy J7 чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 .

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав останньому матеріального збитку на суму 4984,41 грн.

09 грудня 2017 року приблизно о 14.00 ОСОБА_3 знаходився біля будинку № 6 по вул. Комарова м. Павлограда Дніпропетровської області. В цей момент у ОСОБА_3 виник єдиний злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме кабелю зв`язку.

09 грудня 2017 року о 14.05 годині ОСОБА_3 , знаходився на п`ятому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , зірвав замок на дверях до горищного приміщення та проник всередину. В той же день, тобто 09 грудня 2017 року приблизно о 14.10 годині, ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на повторне протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, та його дії є непоміченими, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, перебуваючи у середині горищного приміщення буд. АДРЕСА_3 шляхом механічного пошкодження за допомогою плоскогубців викрав розподільчий кабель зв`язку марки UTP CAT5e (0,50 мм Cu FIN MARK) довжиною 750 метрів, вартість якого згідно довідки складає 5175 грн. без урахування ПДВ, який належить ФОП « ОСОБА_7 ».

ОСОБА_3 , керуючись своїм злочинним наміром, направленим на протиправне вилучення чужого майна, а саме: 750 метрів кабелю зв`язку марки UTPCAT5e (0,50 мм Cu FIN MARK) з горища будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 вважав, що він виконав усі дії, які необхідно було виконати для доведення свого злочинного наміру до кінця, намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. Однак, ОСОБА_3 з викраденим майном був затриманий та злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. В результаті чого, ОСОБА_3 міг би спричинити ФОП « ОСОБА_7 » матеріального збитку на загальну суму 5175 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Дана кваліфікація і обвинувачення прокурором змінена не була, а суд за своєю ініціативою не може погіршувати становище обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, пояснив, що дійсно 14 червня 2017 року о 18.00 годині у роздягальні шахти «Самарська» зірвав замок з контейнера та викрав мобільний телефон. 26 вересня 2017 року о 18.50 годині знову у роздягальні шахти «Самарська» зірвав замок з контейнера та викрав мобільний телефон. 09 грудня 2017 року о 14.10 годині проник на горище другого під`їзду у будинку АДРЕСА_3 , де за допомогою плоскогубців викрав кабель, але з викраденим був затриманий. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позицій, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив, у відповідності до ст. 12 КК України, злочини середньої тяжкості та тяжкий, за місцем проживання характеризується посередньо, проходить реабілітацію у реабілітаційному центрі, за місцем проходженя реабілітації характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.
Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статей, за якими він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.
Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, яка передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства. Суд вважає можливим звільнити його від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Розглядаючи питання цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню, з тих підстав, що кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинено умисно, в результаті чого ОСОБА_5 спричинено матеріального збитку, як встановлено судом, на загальну суму 2214, 30 грн.
Судові витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз (№ 700/17 від 14 грудня 2017 року), підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирається.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 360 (триста шістдесят) грн.
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 2214.30 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 2214 (дві тисячі двісті чотирнадцять) грн. 30 коп.
Речові докази:

-пласкогубці (квитанція № 000341 від 27 вереся 2017 року), передані на зберігання до камери зберігання Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області - знищити.
-кабель марки UTP CAT5e (0,50 мм Cu FIN MARK), переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1