Справа № 750/7725/18
Провадження № 1-кп/750/67/19
У Х В А Л А

24 січня 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувальний акт відносно яких надійшов від прокурора Чернігівської місцевої прокуратури та внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006858 від 19 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Вказаний обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшов до суду 27 липня 2018 року.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт має відповідати вимогам закону, а в разі невідповідності підлягає поверненню прокурору.

Вимоги до обвинувального акту регламентовані ст. 291 КПК України, однак обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З аналізу вказаної норми слід вважати, що обвинувачення має бути чітким і зрозумілим.

Відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безумовно порушує право особи на захист, а як наслідок, слугує у подальшому беззаперечною підставою для скасування вироку суду.

За правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно вказаного обвинувального акту ОСОБА_6 (абзац 1), за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном та банківською карткою для подальшого зняття з неї грошових коштів, діючи повторно, представившись потерпілій ОСОБА_8 працівниками поліції, під приводом проведення слідчих дій, проникли до квартири АДРЕСА_1 , де шляхом обману, намагалися заволодіти платіжною банківською карткою та належним їй майном.

В абзаці другому обвинувачення зазначено: «Однак злочинні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які намагалися покинути приміщення квартири, були викриті потерпілою ОСОБА_8 , але не зважаючи на це, усвідомлюючи, що їх дії, направлені на заволодіння майном шляхом обману, набули відкритий характер, маючи намір на відкрите викрадення майна, діючи умисно, повторно та за попередньою змовою, утримуючи при собі незаконно отримане вищезазначене майно та банківську картку, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зникли з місця події».

Всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України таке формулювання обвинувачення не містить повної та детальної інформації щодо обставин вчиненого діяння.

З викладеного обвинувачення є незрозумілим:

-обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи платіжною банківською карткою, мобільним телефоном, зарядним пристроєм та грошовими коштами у сумі 2050 грн. чи лише намагалися ними заволодіти, як вказано у обвинувальному акті, а якщо заволоділи то яким чином?

-які саме дії обвинувачених охоплюються фразою «… де шляхом обману, намагалися заволодіти…», тобто, що включає в себе обман: лише представлення працівниками поліції чи інші дії, спрямовані на заволодіння майном шляхом обману?

-обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після викриття їх злочинних дій ОСОБА_8 покинули приміщення квартири, чи лише намагалися її покинути?

-якщо обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лише намагалися викрасти майно та кошти потерпілої, яке саме майно вони відкрито викрали, незаконно утримуючи його при собі?

Крім того, не чітко сформульовані обставини щодо попередньої змови між обвинуваченими на відкрите викрадення чужого майна, оскільки за змістом обвинувального акту обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 попередньо домовилися та мали умисел на заволодіння чужим майном та банківською карткою для подальшого зняття з неї грошових коштів, однак обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України сформоване лише у відношенні ОСОБА_7 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень є неконкретним, що позбавляє обвинувачених належним чином здійснювати свій захист, у зв`язку з чим обвинувальний акт та його невід`ємна частина реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам закону та підлягають поверненню до Чернігівської місцевої прокуратури.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 372, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками, внесений в ЄРДР за № 0006858 від 19 серпня 2017 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, повернути прокурору Чернігівської місцевої прокуратури як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На ухвалу протягом семи днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_10 КУЗЮРА