Ухвала
іменем України
26 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 368/1222/17

провадження № 51- 4477км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 5 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 лютого 2017 року вирок Дарницького районного суду м. Києва

від 16 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва 11 липня 2016 року змінено та пом`якшено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі.
Під час виконання вироку, засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він відбув строку покарання.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 5 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання згідно із Законом України «Про амністію у 2016 році» відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року ухвалу місцевого суду про відмову в задоволенні клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання згідно із Законом України «Про амністію у 2016 році» залишено без змін.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому зазначає, що ОСОБА_6 відбув одну третю строку основного покарання і підпадає під дію ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» і що до нього можливе застосування амністії та звільнення від відбування покарання.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав касаційну скаргу необґрунтованою, просив її залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Засуджений ОСОБА_6 просив задовольнити касаційну скаргу захисника.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційне провадження за скаргою захисника необхідно закрити з таких підстав.
Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України

від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», що набув чинності 30 вересня 2016 року, передбачено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
У статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 424 КПК касаційному оскарженню підлягають судові рішення, що перешкоджають подальшому кримінальному провадженню. Це стосується вироків та ухвал про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень суду апеляційної інстанції, постановлених щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, а також ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвал суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених КПК.
Такий підхід до порядку оскарження судового рішення також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (п. 44 рішення від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини», п. 22 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», пункти 8099 рішення від 5 квітня 2018 року у справі «Зубац проти Хорватії» та інші).
Кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК). Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Таким чином, після завершення стадії касаційного оскарження вироку суду всі наступні питання, які виникають у зв`язку з його виконанням, вирішуються в порядку Розділу VIII «Виконання судових рішень» цього Кодексу, яким передбачено лише апеляційний порядок оскарження судових рішень.
У судових засіданнях з вирішення питань виконання вироку не з`ясовуються питання щодо факту вчинення злочину, наявності достатньої сукупності доказів, кримінально-правової кваліфікації дій засудженого тощо, оскільки вони вже з`ясовані на попередніх стадіях кримінального провадження, а тому рішення суду, ухвалені на стадії виконання вироку, не можуть перешкоджати «подальшому провадженню».
За змістом ст. 539 КПК при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, передбачено тільки апеляційний порядок оскарження судових рішень.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК України «Виконання судових рішень» і порядок їх вирішення врегульовано в статті 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Закон України «Про амністію у 2016 році» положень щодо касаційного оскарження ухвалених на його підставі судових рішень не містить. Оскільки оскаржувані захисником судові рішення щодо ОСОБА_6 ухвалено після внесення до ст. 129 Конституції України змін і стосуються питань, пов`язаних із виконанням вироку, вони не перешкоджають кримінальному провадженню, а тому не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 січня 2019 року (№ 13-38кс18). Цей висновок постановлений за результатами касаційного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , яке за ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 липня 2018 року було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України

від 11 лютого 2016 року у справі № 5-331кс15.
З огляду на вищевказане, враховуючи, що захисник оскаржує судові рішення, постановлені в порядку виконання вироку, які не є предметом перегляду судом касаційної інстанції, касаційне провадження щодо ОСОБА_6 підлягає закриттю.
Керуючись статтями 369, 433, 434, 441 КПК, Суд

постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 5 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2017 року щодо ОСОБА_6 закрити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3