В И Р О К
іменем України
Справа № 126/1480/18

Провадження № 1-кп/126/65/2019

"18" лютого 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора

ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000269 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гончарівка Красноармійського району Приморського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року ОСОБА_4 , працюючи робочим по благоустрою кладовища, виїхав власною гужовою повозкою зі свого домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 та поїхав у напрямку єврейського кладовища, що розташоване у вказаному населеному пункті по АДРЕСА_2 . Знаходячись на території кладовища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою наруги над могилою ОСОБА_4 підійшов до місця поховання «Мицель» та « ОСОБА_5 », переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську моральність, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, з корисливою метою, застосовуючи фізичну силу витягнув з землі металеві огорожі вищевказаних могил, які в подальшому виніс за територію кладовища та поскладав біля гужової повозки. Після цього він зателефонував своїй знайомій ОСОБА_6 щоб вона допомогла йому завантажити металеві огорожі на повозку, не повідомивши їй про свої злочинні наміри, після чого з її допомогою відвіз викрадене до власного домоволодіння. Наступного дня ОСОБА_4 вказані металеві огорожі здав до приймального пункту металобрухту, що розташований в с. Флорино Бершадського району Вінницької області, за що отримав 500 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що в березні 2018 року він своєю гужовою повозкою поїхав на територію єврейського кладовища в с. Флорино Бершадського району, де з двох могил витягнув металеві огорожі та за допомогою своєї знайомої повантажив на гужову повозку і відвіз додому. Наступного дня викрадені металеві огорожі він здав на металобрухт за 500 грн. Просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що в березні 2018 року ОСОБА_4 , працюючи робочим по благоустрою кладовища, виїхав власною гужовою повозкою зі свого домогосподарства яке розташоване по АДРЕСА_1 та поїхав у напрямку єврейського кладовища, що розташоване у вказаному населеному пункті по АДРЕСА_2 . Знаходячись на території кладовища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою наруги над могилою ОСОБА_4 підійшов до місця поховання «Мицель» та « ОСОБА_5 », переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську моральність, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, з корисливою метою, застосовуючи фізичну силу витягнув з землі металеві огорожі вищевказаних могил, які в подальшому виніс за територію кладовища та поскладав біля гужової повозки. Після цього він зателефонував своїй знайомій ОСОБА_6 щоб вона допомогла йому завантажити металеві огорожі на повозку, не повідомивши їй про свої злочинні наміри, після чого з її допомогою відвіз викрадене до власного домоволодіння. Наступного дня ОСОБА_4 вказані металеві огорожі здав до приймального пункту металобрухту, що розташований в с. Флорино Бершадського району Вінницької області, за що отримав 500 грн.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч.3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який характеризується позитивно за місцем проживання.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена начальником Бершадського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, консультативної та психологічної допомоги, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він повністю визнав свою вину, щиро кається.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і недопущення вчинення ним нових злочинів буде обрання йому покарання в межах санкції статті Кримінального Кодексу, котра передбачає покарання за цей злочин у виді обмеження волі.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізолювання від суспільства з іспитовим строком з випробуванням із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік з випробуванням.
Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: металева хвіртка могильної огорожі, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області передати Комунальному унітарному підприємству Бершадської міської ради «Бершадь-Сервіс»; скасувати арешт, накладений на гужову повозку, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 та конфіскувати в дохід держави; скасувати арешт, накладений на коня, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 та повернути ОСОБА_8 , як власниці.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_9