Справа № 201/1644/19
Провадження № 1-кс/201/1090/2019
УХВАЛА
іменем України

12 лютого 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем

судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0000363 від 11.02.2019 року клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , близько о 17 годині 00 хвилин, 11.02.2019 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 в вході виниклого словесного конфлікту з співмешканкою будинку, потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи весь суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків та бажаючи протиправно заподіяти смерть ОСОБА_7 , на ґрунті особистої неприязні до останнього, невстановленим слідством предметом, який має колючо-ріжучі властивості, який він використовуючи як знаряддя злочину, умисно наніс потерпілій ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини з лівої сторону, в результаті чого, заподіяв тілесні ушкодження останній у вигляді: колото різаного проникаючого поранення лівої сторони грудної клітини. Таким чином, ОСОБА_6 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті людині.

11.02.2019 року о 17.30 годині, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України.

12.02.2019 року о 10.00 годині, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, з підстав у ньому викладених, на його задоволенні наполягали посилаючись на наявність ризиків, які стали підставою для внесення клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за фактичною адресою проживання. Захисником були надані суду правовстанавлюючі документи на квартиру за фактичним місцем проживання підозрюваного. Захисник висловив позицію про те, що в наступному дії підозрюваного можуть бути перекваліфіковані на менш тяжкий склад злочину.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, суд, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого чч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, значна частина з яких є його рідними і проживає разом з підозрюваним, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи критично, разом з іншими доказами та фактичними обставинами зазначену у клопотанні слідчого відсутність міцних соціальних зав`язків у підозрюваного, суд приходить до висновку про те, що дана обставина не знайшла свого об`єктивного підтвердження, оскільки підозрюваний фактично має родину, місце роботи і проживає разом з родиною, частина з членів якої і є свідками у даному провадженні.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження є недостатнім для запобігання ризику впливу на свідків, зазначеному у клопотанні.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне при постановлені ухвали у кримінальному провадженні не визначати розмір застави.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1