У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Львові клопотання ОСОБА_3 про повернення речових доказів по справі №1326/10106/2012 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, -

встановив:
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 28.12.2016 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України закрито.
02.04.2018 року до Франківського районного суду м.Львова надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення йому речових доказів по справі №1326/10106/2012 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України.

10.12.2018 року відповідно до повторного протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали вказаного клопотання ОСОБА_3 було передано із застосуванням автоматизованого розподілу судової справи судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 ..
У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд розглядає клопотання без участі учасників судового провадження оскільки відповідно до вимог п. 2 ч.5 ст.539 КПК України, їх неприбуття не перешкоджає не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені документи до такого, в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Як вбачається із протоколу огляду та поміщення грошових доказів від 20.09.2012 року, постанови про здачу грошових коштів на зберігання від 15.11.2012 року та акту прийманняпередачі від 16.03.2013 року, що по справі №1326/10106/2012 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України потерпілим ОСОБА_3 добровільно було надані грошові кошти в сумі 600 доларів США з метою розслідування кримінальної справи та такі в подальшому були визначенні речовим доказом та здані у прозорому поліетиленовому пакеті, горловина якого зав`язана ниткою, в кінці котрої скріплені паперовою биркою з пояснюючим написом «Опечатано грошові кошти в сумі 600 доларів США, вилучені в ході огляду місця події 20.09.2012», підписом старшого слідчого прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_5 , підписами понятих та відтиском печатки круглої форми з написами «ДЛЯ ПАКЕТІВ» та «Прокуратура Франківського району м.Львова» та такі кошти на даний час зберігаються у ЗГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку» від 21 грудня 1990 року, суд вправі в процесі виконання вироку вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, якщо вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м.Львова від 28.12.2016 року, судом не було вирішено долю речових доказів згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України, а тому суд вважає, що в силу ч 6 ст. 9 КПК України така норма підлягає застосуванню під час розгляду даного клопотання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки вирішення даного питання ніяким чином не стосується суті судового рішення, не впливає на висновки суду і не порушує прав учасників судового провадження та є з метою відновлення порушеного права заявника як власника(законного володільця) даних коштів.

Керуючись ст.ст. 9, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:
клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Повернути ОСОБА_3 , як власнику (законному володільцю) грошові кошти в сумі 600 доларів США, які зберігають у ЗГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» у прозорому поліетиленовому пакеті, горловина якого зав`язана ниткою, в кінці котрої скріплені паперовою биркою з пояснюючим написом «Опечатано грошові кошти в сумі 600 доларів США, вилучені в ході огляду місця події 20.09.2012», підписом старшого слідчого прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_5 , підписами понятих та відтиском печатки круглої форми з написами «ДЛЯ ПАКЕТІВ» та «Прокуратура Франківського району м.Львова».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1