УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області, за участю секретаря ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт та заборонити Херсонській міській раді (73000, Херсонська область, м. Херсон, проспект Ушакова, 37, ) вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення стосовно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 816 м2.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно з 06.09.1948 по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично вступив у володіння даним житловим будинком набутим у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкове майно після померлого ОСОБА_3 складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як єдиний спадкоємець, у встановлений законом 6-місячний термін з дня смерті батька, 05.10.2017 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини від померлого ОСОБА_3 , спадкова справа була зареєстрована у спадковому реєстрі під номером 61333453. Під час оформлення спадщини нотаріусом ОСОБА_6 було встановлено, що відомості про право власності на вищезгаданий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у КП «ХБТІ» Херсонської обласної ради відсутні.

У зв`язку із відсутністю інформації про право власності на будинок нотаріуса ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину і у листі-роз`ясненні від 29.05.2018 № 309/02- 14, рекомендувала звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Під час допиту у якості потерпілої ОСОБА_5 підтвердила вище згадане та зазначила, що у її розпорядженні є оригінали документів, що підтверджують той факт, що житловий будинку АДРЕСА_2 не є самочинним будівництвом. Крім того, остання дала свідчення, що з 02.12.1960 по 1996 рік вона була зареєстрована у будинку своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 , а фактично проживала там з народження по 2009 рік, де разом із нею за вказаною адресою проживала її бабуся ОСОБА_4 , 1909 р.н. (власниця будинку та земельної ділянки, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), її мати ОСОБА_7 , 1938 р.н. (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ), її брат ОСОБА_8 , 1969 р.н.(помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ) та її батько ОСОБА_3 , 1938 р.н. За життя батька та після смерті батька ОСОБА_5 практично кожний день приходила до будинку по АДРЕСА_1 , працювала на присадибній ділянці, а після смерті батька оплачувала рахунки за комунальні послуги, відкритті на ім`я ОСОБА_4 . Потерпіла стверджує, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину від ОСОБА_3 є вона, його дочка, інших спадкоємців, які б подали заяви про прийняття спадщини немає.

31.10.2018 вона подала заяву до КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про виготовлення технічної документації. 01.11.2018 технічним працівником БТІ зроблено заміри домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виконання робіт ОСОБА_5 дізналася, що у матеріалах, які знаходяться у КП «ХБТІ» ХОР щодо вищезгаданого домоволодіння є договір купівлі-продажу № 99-97 И нерухомого майна Одеської універсальної біржи «Витязь», який був складений 20.08.1999 у м. Одеса між ОСОБА_4 , яка є членом ОУБ «Витязь» та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є членом ОУБ «Витязь» щодо продажу будинку по АДРЕСА_1 . За вказаним фактом потерпіла ОСОБА_5 засвідчила, що ОСОБА_4 ніколи не була членом ОУБ «Витязь», і в 1999 році до м. Одеси не виїжджала, так як у неї відмовили ноги і вона самостійно не пересувалася.

01.11.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 отримала інформаційну довідку, де було зазначено, що 05.10.2018 на підставі договору дарування АДРЕСА_3 та 01.10.2018 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частина цього ж будинку, право власності на вказане домоволодіння з усіма його складовими частинами (житловий будинок А, загальна площа 80,9 кв.м., житлова площа 56,8 кв.м.; сарай-літ.кухня Б; туалет В; огорожа № 1; водопровід № 2), реєстраційний номер даного об`єкта нерухомого майна у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 101, перейшло до громадянки ОСОБА_10 , яка ОСОБА_5 не відома.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_11 №766/21891/18 (н/п 1-кс/766/15698/18) від 13.11.2018 накладено арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок з усіма його складовими частинами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_10 із забороною користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.

04.01.2019 оглядом у мережі Інтернет офіційного сайту Херсонської міської ради, розміщеного за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 інформація на якому знаходиться у публічному доступі, у протоколі № 60 від 12.12.2018 постійної комісії з питань містобудування, архітектури, комунальної власності та регулювання земельних відносин Херсонської міської ради VII скликання на 30 сторінці цього протоколу міститься інформація про перелік громадян, яким надається дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність та спільну сумісну власність забудованих земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), де у п. 7 міститься інформація про те, що ОСОБА_10 відповідно до поданої заяви № 114-28760-15 від 20.11.2018 отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 816 м2 із земель комунальної власності.

Враховуючи той факт, що у разі виникнення приватної власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 816 кв. м., така ділянка є невід`ємною частиною цього домоволодіння та будь-які дії вчиненні власником ділянки з великою ймовірністю можуть призвести до пошкодження або знищення житлового будинку з усіма його складовими частинами, розташованого за цією же адресою.

На підставі вище викладеного, беручи до уваги ч. З ст.170 КПК України, є достатні підстави вважати, що домоволодіння з усіма його складовими частинами, розташоване за адресою АДРЕСА_1 є речовим доказом, а у разі отримання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 816 кв. м. із земель комунальної власності у приватну власність існує велика ймовірність здійснення дій, пов`язаних із відчуження майна третім особам, чим можуть пошкодити або знищити цей речовий доказ.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту нерухомого майна відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, власником якого є Херсонська міська рада (73000, Херсонська область, м. Херсон, проспект Ушакова, 37, ), а саме земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , площею 816 кв. м., на якій розташоване домоволодіння з усіма його складовими частинами, з метою збереження вказаного домоволодіння в якості речового доказу.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути клопотання за його відсутності, додаткових пояснень до клопотання не має.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи, що накладення арешту в спосіб, зазначений слідчим в клопотанні, не передбачено ст. 170 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а зацікавленою особою з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_11