Справа № 308/1020/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 28 січня 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що 28.01.2019 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 , про те, що на автодорозі М-06 біля с. Глибоке відбулась дорожньо-транспортна пригода з потерпілими за участю 5-ти автомобілів. Виїздом СОГ на місце події встановлюються обставини даної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті даного учасників було доставлено до медичних закладів з різними тілесними ушкодженням.

28 січня 2019 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

28 січня 2019 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Mercedes-Benz Vito 110 CDI" д.н.з. НОМЕР_1 поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останній є тимчасово вилученим майном.

Власником транспортного засобу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , а на момент дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля перебував ОСОБА_6 .
28 січня 2019 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки "Mercedes-Benz Vito 110 CDI" д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

Клопотання мотивоване тим, що автомобіль марки "Mercedes-Benz Vito 110 CDI" д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом, може бути використаний під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потрібно також врахувати, що без наявності вказаного транспортного засобу до останнього не видається можливим проведення низки експертних досліджень, а саме: експертизи технічного стану автомобілів, автотехнічної експертизи та транспортно трасо логічної експертизи, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування, а тому для збереження речових доказів слід накласти арешт.
Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження
Слідчий ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явився. Однак, надав заяву, в якій вимоги клопотання підтримав та просив провести розгляд даного клопотання за його відсутності.
Власник майна ОСОБА_5 та особа, яка здійснювала керування транспортним засобом ОСОБА_6 на розгляд клопотання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду даного клопотання. А тому суд проводить розгляд даного клопотання за їх відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
У відповідності до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається із наявних матеріалів клопотання, в провадженні слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 28 січня 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

28 січня 2019 року постановою слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки "Mercedes-Benz Vito 110 CDI" д.н.з. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.
З наявний матеріалів клопотання вбачається, що автомобіль марки "Mercedes-Benz Vito 110 CDI" д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 .
У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що вказаний транспортний засіб вважається предметом, що був об`єктоми кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, приходжу до переконання, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль "Mercedes-Benz Vito 110 CDI" д.н.з. НОМЕР_1 , який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_3 », яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження.

Заборонити використання та розпоряджання автомобілем "Mercedes-Benz Vito 110 CDI" д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_3 ».

Арештоване майно зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Ужгородському РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, Ужгородського району, Закарпатського області.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1