ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/57/19
Номер провадження 11-cc/819/96/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонської області та відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, але в межах строку досудового розслідування, терміном до 05 березня 2019 року.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 січня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що розглядаючи клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не дослідив фактичні обставини кримінального провадження, не допитав свідків безпосередньо в судовому засіданні.

Слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме про те, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, мав постійне місце роботи на прикордонній заставі, трудову дисципліну не порушував.

У підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки має на утриманні матір похилого віку, яка являється інвалідом, одружений, має двох дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Вважає, що відносно підозрюваного може бути застосовано більш м`який вид запобіжного заходу.

Водночас апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке мотивовано тим, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 січня 2019 року була ним подана 11 січня 2019 року, проте ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року була повернута, оскільки він не додав документи, які підтверджують його повноваження як захисника.

Заслухавши суддю - доповідача, адвоката ОСОБА_7 , прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів вважає, що з огляду на те, що захиснику було повернуто його апеляційну скаргу, яка була подана в межах строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, захиснику слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді як пропущений з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо законності винесеного слідчим суддею рішення, то слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, законного джерела доходів не має, що у сукупністю із тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 05 січня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого (а.п.14).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні, інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 05 січня 2019 року (а.п.4-6), протоколах допиту підозрюваного ОСОБА_8 (а.п.15-16) та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.п.8-11).

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, відомості про особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується як сімейний дебошир, особа, яка зловживає алкогольними напоями, офіційно не працює, законне джерело доходів відсутнє (а.п.18), що спростовує доводи захисника про позитивну характеристику підозрюваного.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не навів жодних аргументів та підстав їх існування є голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 має постійне місце роботи на прикордонній заставі, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні матір похилого віку, яка являється інвалідом, має двох дітей, не підтверджуються матеріалами провадження, та не доведено стороною захисту під час апеляційного розгляду.

Що стосується посилань апеляційної скарги, що підозрюваний одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, то суд апеляційної інстанції хоч і приймає їх до уваги, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилання апелянта про те, що слідчий суддя не дослідив фактичні обставини кримінального провадження, не допитав свідків безпосередньо в судовому засіданні, позбавлені правових підстав. Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує принаймні один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризиків, зазначених в клопотанні. Слідчий суддя виконав вказані вимоги закону. Питання про доведеність чи не доведеність вини підозрюваного, буде вирішуватися судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176,177,178,183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 січня 2019 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4