Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

володільця майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0004553 від 12.12.2018 року,

встановив:

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події.
Своє клопотання мотивує тим, що 11 грудня 2018 року близько 23:50 год. під час здійснення виїзду на дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення легкового автомобіля марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , з бетонним відбійником, що сталася біля житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу вказаного автомобіля було виявлено полімерний мішок білого кольору в якому знаходився бурштин-сирець, який являється майном, яке одержано завідомо злочинним шляхом.
Відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004553 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.
В ході огляду місця події 12.12.2018 року на навколишній території поблизу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено:
- полімерний мішок білого кольору з маркувальним позначенням «Вінницький комбінат хлібопродуктів, 50 кг.», в якому знаходиться полімерний пакет з камінням, яке зовні схоже на бурштин сирець та в подальшому поміщено до спеціального пакету №7015811, який скріплено підписом понятих та слідчого;
- автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 ;
- предмет зовні схожий на пістолет, з маркувальним позначенням « НОМЕР_2 », який поміщено до спеціального пакету №4396435 та скріплено підписами понятих та слідчого.
Постановою слідчого від 12.12.2018 року вказані речі визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0004553.
Посилаючись на те, що вищевказані речі мають значення в даному кримінальному провадженні слідчий просить накласти на нього арешт.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року клопотання слідчого задоволено.
Накладено арешт на тимчасово вилучене майно:
- полімерний мішок білого кольору з маркувальним позначенням «Вінницький комбінат хлібопродуктів, 50 кг.», в якому знаходиться полімерний пакет з камінням, яке зовні схоже на бурштин сирець та в подальшому поміщено до спеціального пакету №7015811, який скріплено підписом понятих та слідчого;
- автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщений на територію Луцького ВП ГУНП у Волинській області, що за адресою: вул.Грибоєдова, 2, м.Луцьк, Волинська область;
- предмет зовні схожий на пістолет, з маркувальним позначенням « НОМЕР_2 », який поміщено до спеціального пакету №4396435 та скріплено підписами понятих і слідчого.
Задовольняючи клопотання слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що оскільки є наявні підстави вважати, що транспортний засіб та інше майно є предметом або знаряддям кримінального правопорушення, то з метою збереження речових доказів, для проведення необхідних експертиз, а також з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, на нього слід накласти арешт.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням володілець майна ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 скасувати та зобов`язати слідчого повернути цей транспортний засіб йому, оскільки вважає її в цій частині незаконною. Вказує про те, що цей транспортний засіб не є доказом вчинення злочину щодо якого проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0004553.
В іншій частині ухвала слідчого судді ніким з учасників провадження не оскаржується, а тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Крім того, апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення, оскільки вважає, що пропущений він з поважних причин.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення володільця майна, який апеляцію підтримав у повному обсязі, прокурора та слідчого які її заперечили, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що слід врахувати доводи володільця майна ОСОБА_8 з приводу поважності причин пропущення строку апеляційного оскарження цього судового рішення та поновити йому такий строк.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п.1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Нормами ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно із положеннями ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов невірного висновку про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення в частині накладення арешту на автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що СВ Луцького ВПГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004553 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.
Предметом злочину, передбаченого ст.198 КК України може бути лише майно, одержане злочинним шляхом, тобто бути результатом вчинення суспільно небезпечного діяння, що визнається кримінальним правопорушенням. Об`єктивна сторона цього злочину полягає у заздалегідь не обіцяному придбанні, отриманні, зберіганні чи збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Із витягу ЄРДР вбачається, що 12.12.2018 року слідчим до реєстру внесені відомості за фактом виявлення поблизу автомобіля марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , що потрапив в ДТП, бурштину - сирцю, який являється майном, яке одержано завідомо злочинним шляхом, з правовою кваліфікацією за ст.198 КК України.
З протоколу огляду місця події від 12.12.2018 року вбачається, що в ході проведення огляду навколишньої території поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: 1) полімерний мішок білого кольору з маркувальним позначенням «Вінницький комбінат хлібопродуктів, 50 кг.», в якому знаходиться полімерний пакет з камінням, яке зовні схоже на бурштин сирець та в подальшому поміщено до спеціального пакету №7015811; 2) автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому було виявлено предмет зовні схожий на пістолет, з маркувальним позначенням « НОМЕР_2 ».
Доводячи підставність поданого клопотання слідчий вказував про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене під час огляду місця майно, зокрема автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 має значення по даному кримінальному провадженню № 0004553 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.
Проте матеріали клопотання не містять доказів, а слідчий та прокурор не навели достатніх обґрунтувань та не надали доказів, які б давали підстави вважати, що вказаний об`єкт - автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 відповідає вимогам, зазначеним у ст.98 КПК України, та може бути речовим доказом з урахуванням кваліфікації кримінального правопорушення за ст.198 КК України, тобто щодо заздалегідь не обіцяному придбанні, отриманні, зберіганні чи збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
При винесенні рішення за апеляційною скаргою враховано колегією суддів також і факт необґрунтованої бездіяльності органу досудового розслідування з моменту проведення огляду місця події 12.12.2018 року щодо здійснення необхідних слідчих та процесуальних дій з метою доведення, передбачених ст.98 КПК України, критеріїв, які б свідчили про наявність в автомобіля марки "Audi A6" ознак речового доказу. Зокрема сам по собі факт виявлення поблизу даного траспортного засобу можливого предмету правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, не являється належною, законною та достатньою підставою для накладення арешту на автомобіль в розумінні приписів ст.ст.98, 170-173 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді про те, що вказаний транспортний засіб є предметом або знаряддям кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України та підлягає арешту.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
А тому апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя належним чином не врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до невірного висновку про задоволення клопотання в частині накладення арешту на вказаний транспортний засіб, оскільки, ані слідчим, ані прокурором не доведено того, що даний автомобіль може мати значення речового доказу і предмету злочину, передбаченого ст.198 КК України.
Таким чином, оскаржувана ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на майно - автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 ,на підставі п.4 ч.1 ст.407 КПК України підлягає скасування з постановленням нової - про відмову в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Поновити володільцю майна ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року в даному провадженні.

Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року в частині накладення арешту на майно, а саме - автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження №0004553 від 12.12.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 - відмовити.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді