Справа № 132/3958/18
Провадження №1-кп/132/293/18
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000567 від 22.10.2017 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого

по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої

прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В кінці червня 2018 року ОСОБА_3 , перебуваючи біля домогосподарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , побачив металеві ворота червоного кольору, де в нього виник умисел на вчинення їх крадіжки.

Після цього, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, скоїв крадіжку двох металевих воріт червоного кольору, загальною довжиною 3 м, масою 66 кг, вартістю, згідно довідки вартості від 26.10.2018 року 5 грн. 50 к. за один кілограм металобрухту.

В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, перевозив на тачці «кравчучка» викрадені металеві ворота до домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Частину металевих воріт ОСОБА_3 заховав на подвір`ї домогосподарства за вище вказаною адресою, а іншу частину металевих воріт перевіз в с. Рівнинне, Калинівського району Вінницької області, де встановив у сарайному приміщенні своєї співмешканки ОСОБА_7 як паркан.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 363 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України, тобто, крадіжку (таємне викрадення чужого майна).

Міра запобіжного заходу на досудовому слідстві ОСОБА_3 не обиралась.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

29.11.2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Також вказаною угодою сторони погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим, вислухавши думку прокурора, яка підтримала вимогу про затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 29.11.2018 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження даної угоди судом.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпіла ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні, що ОСОБА_3 , наприкінці червня 2018 року, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, скоїв крадіжку двох металевих воріт червоного кольору, вартістю 363 гривні, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вище вказану суму, при обставинах викладених у обвинувальному акті. Такі його дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

Відповідно вчиненому кримінальному правопорушенню належить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену із потерпілою ОСОБА_6 міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення потерпілої ОСОБА_6 із обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання у виді сплати штрафу в доход держави.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29.11.2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене із потерпілою ОСОБА_6 покарання у виді сплати штрафу в доход держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Речовий доказ по справі: металеві ворота, червоного кольору, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - передати за належністю потерпілій ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ