печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001082 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
02.05.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001082 про арешт майна на земельні ділянки, які зареєстровані на праві приватної власності за громадянином ОСОБА_4 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

02 травня 2019 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчий у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001082 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ст. 356 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ВАТ «Княжицьке» передано на підставі державного акту про право постійного користування землею І-КВ № 001799 площею 232 га і акту про право колективної власності на землю серія КВ площею 1932,8 га згідно з рішенням Княжицької сільської ради від 18.03.1997 для сільськогосподарського виробництва, у подальшому землі передані товариству у власність розпайовано.

У той же час без паювання та вилучення у користувача - ВАТ «Княжицьке» (КСП ім. Щорса) після 1997 року, в тому числі з метою уникнення викупу за ринковою ціною шляхом безоплатного виділення фізичним особам нібито для ведення особистого селянського господарства, частина земель з вказаних 232 га, розпайованих та нерозпайованих з 1932,8 га, а всього понад 670 га, з порушенням вимог ч. ч. 1-2 та абз. 2-3 ч. 6 ст. 120, ст. 1481 та п. 6 Перехідних положень ЗКУ оформлена за даними Державного земельного кадастру за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ «ЗЕТ Весела Долина», ТОВ «ЕМ Садова Домівка», ТОВ «ІБК ГРУП», ТОВ «Девелопмент Інвест», ТОВ «ДІ Краєвид Нерухомість», ТОВ «Капіталсоюзінвест 2005», ТОВ «Аспект Будсервіс», ТОВ «Аква Терра».

Наразі вказаними ділянками фактично продовжує користуватись ТОВ «Княжицьке» згідно договорів оренди, засноване на власності колишнього КСП ім. Щорса, а ОСОБА_4 вчиняє дії зі здійснення користування ними.

Правомірність користування ТОВ «Княжицьке» зазначеними земельними ділянками підтверджена постановою Верховного Суду України від 27.02.2019, яким було постановлено наступне: Касаційну скаргу ТОВ «Княжицьке» задовольнити. Рішення Апеляційного суду Київської області від 04.10.2016 скасувати, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2016 залишити в силі, а саме зобов`язати ОСОБА_4 припинити будь-які роботи по обробітку земельних ділянок, які знаходяться у складі полів: №1 площею 30 га, №2 площею 63 га, №5 площею 60 га, №7 площею 63 га, №8 площею 82 га, №11 площею 147 га, №12 площею 84 га, в адміністративних межах Княжицької сільської ради Броварського р-ну Київської обл., і не чинити перешкоди ТОВ «Княжицьке» у здійсненні ним своєї діяльності на земельних ділянках, утворених із розпайованих земель КСП ім. Щорса, в адміністративних межах Княжицької сільської ради Броварського р-ну Київської обл., відносно яких ТОВ «Княжицьке» укладено договори оренди землі.

Також було встановлено, що в період з 2013 року по лютий 2018 року державними реєстраторами виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області всупереч ч.ч.1-2, абз.2-3 ч.6 ст.120, ст. 1481 та п. 6 Перехідних положень ЗКУ проведено державну реєстрацію на праві приватної власності 17 ділянок за громадянином ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ).

Оскільки вище вказані земельні ділянки, згідно вказаної вище постанови Верховного Суду України від 27.02.2019 є розпайованими та перебувають в постійному користуванні ТОВ "Княжицьке", вищезазначені дії проведені державними реєстраторами безпідставно, а право власності зареєстровано за громадянином ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ) неправомірно.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за громадянином ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ) зареєстровані земельні ділянки з такими кадастровими номерами: :04:013:0011, :03:009:0039, :03:009:0038, :04:017:0015, :03:011:0010, :03:007:0008, :04:017:0014, :04:018:0048, :04:008:0043, :04:017:0043, :04:017:0033, :03:009:0012.

Прокурор вказує, що з метою проведення повного, швидкого та неупередженого досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення злочинів та винних осіб, виникла необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки, що були об`єктами кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 18.04.2019 вказані земельні ділянки визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001082 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом застосування заборони розпоряджання та користування, крім ТОВ «Княжицьке» (код за ), на земельні ділянки, які зареєстровані на праві приватної власності за громадянином ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ), а саме за наступними кадастровими номерами: :04:013:0011, :03:009:0039, :03:009:0038, :04:017:0015, :03:011:0010, :03:007:0008, :04:017:0014, :04:018:0048, :04:008:0043, :04:017:0043, :04:017:0033, :03:009:0012.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1