Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2163/18
Провадження № 1-кп/376/148/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2018 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Сквирського відділу ОСОБА_2 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 0000410, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 28.07.2018 року, близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна з корисливих мотивів, діючи умисно, шляхом вільного доступу з території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими власником майна та сторонніми особами, таємно здійснив крадіжку 5 метрів сітки рябиці висотою 1.2 метри, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3101 від 20.08.2018 року становить 190 гривень та 4 металевих стовпчиків висотою 1,5 метри, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3101 від 20.08.2018 року становить 370 гривень 98 копійок.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 560 гривень 98 копійок

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і підтвердив суду обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, зазначаючи, що більше 10 років він проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , у належному останній на праві приватної власності житловому будинку за АДРЕСА_2 . У них на утриманні та вихованні на даний час знаходиться 8 неповнолітніх дітей. ОСОБА_6 на даний час не працює так, як знаходиться у декретній відпустці по догляду за спільною малолітньою дочкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він на даний час працює у приватних осіб по разових угодах.

28.07.2018 року йому та його родині терміново знадобились гроші. У зв`язку з тим, що навіть разової роботи не було то він вирішив скоїти крадіжку металевої сітки та стовпів у свого сусіда ОСОБА_5 , який проживає поруч. З цією метою він підійшов до домоволодіння ОСОБА_5 та руками із землі вирвав 4 металеві стовпи та металеву сітку, яка на них кріпилась. Після чого 4 викрадені металевих стовпа довжиною 1,5 м кожен та металеву сітку довжиною 5 м та висотою 1,2 м здав на пункт прийому металобрухту, який розташований в кінці вул. Слобідської в м. Сквира Київської області. Отримані кошти витратив на потреби родини.

В тому, що сталося щиро кається та просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок за АДРЕСА_2 . Вказане домоволодіння огороджене парканом, із сторони присадибної земельної ділянки вище зазначене домоволодіння було огороджене сіткою рябицею висотою 1,2 м., яка кріпилась до металевих кутових стовпчиків довжиною 1,5 м.

З 25.07.2018 року по 28.07.2018 року він знаходився у своєї матері, яка також проживає в м. Сквира Київської області та допомагав по господарству.

28.07.2018 року близько 18-ої години коли він повернувся додому та виявив, що хтось викрав частину паркану із сторони присадибної земельної ділянки, а саме : 5 метрів сітки та 4-ох металевих стовпів. Він відразу викликав працівників поліції та повідомив про скоєне. Через деякий час, він довідався, що крадіжку паркану скоїв сусід ОСОБА_4 .

На даний час претензій матеріального та морального (немайнового) характеру до підсудного ОСОБА_4 не має та просить його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд враховуючи, що проти цього не заперечують обвинувачений, потерпілий та прокурор, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо вищевказаних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому діяння є доведеною в повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який вчинив ОСОБА_8 , віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст.12КК України є злочином середньої тяжкості), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття, вчинення злочину під збігом тяжких сімейних обставин.

Обставин, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено. В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має місце проживання, середню освіту, утримує малолітню дитину, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а саме, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується формально позитивно та його матеріальний стан, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про призначення йому покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин) у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, з одночасним покладенням на нього частини обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1-го (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сквирський районний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя