Справа № 367/7355/18
Провадження №1-в/367/71/2019
УХВАЛА
Іменем України
27 березня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «ІВЦ № 132» ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до ч. 3 ст. 68 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до ч. 3 ст. 68 КК України. Своє клопотання засуджений мотивує тим, що він засуджений 29.08.2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно засуджено до 12 років позбавлення волі. У зв`язку із внесенням змін до ч. 4 ст. 68 КК України, за ч. 3 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України максимальний строк покарання який можливо йому призначити 10 років позбавлення волі, а вироком суду за цей злочин йому призначено 12 років позбавлення волі. У зв`язку із чим, просив суд, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2012 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі привести у відповідність до ч. 3 ст. 68 КК України та на підставі ст. 70 КК України, а саме шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити не більше двох третин від розміру найбільшого покарання, тобто не більше 10 років позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали, просили задовольнити.
Представник виправної установи не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо часткового задоволення клопотання засудженого, просив привести вирок щодо засудженого у відповідність до вимог закону. Разом із тим, просив призначити засудженому останочно до відбуття 12 років позбавлення волі, оскільки відповідно до чинного законодавства України, у разі призначення однакових покарань, за строком та тяжкістю, остаточне покарання не можливо призначити шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким, а лише шляхом часткового або повного складання призначених покарань за кожний окремий злочин, а тому просив, призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі.
Суд, дослідивши матеріали особової справи, заслухавши думки засудженого, захисника, предсставника виправної установи, які клопотання підтримали, прокурора, який не заперечував проти часткового задоволення клопотання та приведення вироку у відповідність і призначення покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2012 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів та призначено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 187 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності; за ч. 4 ст. 187 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності; за ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності; за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання - 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться у його власності. Даний вирок набув чинності 28.03.2013р..
Стаття 8 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визначаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно абз. 2 п. 6-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (зі змінами внесеними Постановами Верховного суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року) Правила частин 2 і 3 статті 68 КК не можуть бути застосовані при призначенні покарання особі, яка у віці 18 і більше років вчинила злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі, оскільки цей вид покарання є таким, що виключає можливість визначення його половини чи двох третин. Однак до осіб, які вчинили готування до такого злочину або вчинення замаху на злочин у віці до 18 років, і до осіб у віці понад 65 років, а також до жінок, що були у стані вагітності під час вчинення злочину або на момент постановлення вироку, і яким не може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, мають застосовуватися вимоги частин 2 і 3 статті 68 КК, виходячи з максимального покарання позбавлення волі на певний строк.
Оскільки, положенням вищевказаної постанови було передбачено обмеження щодо застосування частин 2 і 3 статті 68 КК України (не можуть бути застосовані при призначенні покарання особі, яка у віці 18 і більше років вчинила злочин, за який передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі), ОСОБА_6 за ч. 2 ст.15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України було призначено покарання 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності, тобто більше двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання.
Згідно Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року внесено зміни до ст. 68 КК України, а саме доповнено частиною 4 ст. 68 КК України, якою передбачено, що довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439, частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи вищевикладене, та те, що найбільшим строком покарання за вчинення закінченого замаху на злочин, передбачений п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за що засуджено ОСОБА_6 , з урахуванням внесених змін до ст. 68 КК України, є не довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а позбавлення волі у розмірі двох третин від максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 115 КК України, що становить 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, суд приходить до висновку, що вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року щодо ОСОБА_6 необхідно привести у відповідність до діючого КК України і призначене покарання засудженому за ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України необхідно змінити та знизити до максимальної межі, а саме до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Оскільки Шевченківський районний суд м. Києва при призначенні покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів за ст. 70 КК України застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а в результаті приведення у відповідність вироку він буде засуджений до однакового розміру покарання за різні злочини, суд вважає необхідним застосувати при визначенні остаточного покарання засудженому за сукупністю злочинів принцип часткового складання призначених покарань, за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст.263 КК України, і визначити йому остаточне основне покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 68, 70 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до ч. 3 ст. 68 КК України задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2012 року привести у відповідність до Закону України № 1492-VIII від 07 вересня 2016 року щодо змін в ст. 68 ч. 4 КК України.
Вважати ОСОБА_6 засудженим:
- за ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;
- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;
- за ч. 4 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності;
- за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_6 остаточне основне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з конфіскацією всього майна, яке знаходиться в його власності.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та проголошено 28 березня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1