Тальнівський районний суд Черкаської області
У Х В А Л А
Єдиний унікальний номер: 694/1855/18
Номер провадження: 1-кс/704/25/19
Слідчий суддя вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що 21.12.2018 року в рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали Катеринопільського районного суду Черкаської області проведено обшук на території земельної ділянки, що розташована за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, проспект Шевченка, 133, що перебуває у власності Звенигородської міської ради та яка передана в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Екоенергосвіт», а також наявних на даній ділянці приміщеннях, що пов`язані з роботою АГЗС.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Всупереч вищевикладеним положенням, до матеріалів клопотання не додані документи, які підтверджують право власності ТОВ «Промтехресурс-Центр» на майно, що належить арештувати, не зазначені конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном, яке в клопотанні прокурор просить арештувати.
Крім того, порядок зберігання речових доказів документів визначений положеннями статті 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що оскільки прокурор на розгляд клопотання про накладення арешту на майно не з`явився, не довів необхідність такого арешту та наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, у задоволені даного клопотання необхідно відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,-
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1