Провадження №: 1-кп/752/1532/18
У Х В А Л А

18.12.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 28 ч. 2, 111 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження і в ході судового розгляду представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж такого виняткового, як тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, крім того, в обгрунтування клопотання зазначив, що у даному кримінальному провадженні наявні ризики, встановлені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для даного кримінального провадження, крім того, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що стороною обвинувачення у розпорядження суду надано сфальсифіковані докази, крім того, зміст клопотання прокурора про продовження заходу забезпечення кримінального провадження постійно повтороюється та у ньому не зазначено фактично існуючі у даному кримінальному провадженні ризики, вони лише формально перераховані, оскільки насправді ризики, встановлені статтею 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні відсутні і є лише припущенням прокурора, який підтримує державне обвинувачення у суді. Крім того, надані у розпорядження суду прокурором докази свідчать про необгрунтованість пред`явленого його підзахисному обвинувачення, що унеможливлює продовження йому такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, сторона захисту вважає, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необгрунтованим примусом зі сторони держави, тому просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням на його підзахисного обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника і також заперечував проти клопотання прокурора, посилаюючись в тому числі на те, що судом порушуються розумні строки розгляду кримінального провадження, встановлені КПК України, оскільки фактично у кожному судовому засідання суд розглядає клопотання сторони обвинувачення про продовження заходу забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши клопотання прокурора та з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Так, при вирішенні клопотання прокурора з приводу заперечень сторони захисту суд роз`яснює, що у випадку надання у розпорядження суду стороною обвинувачення сфальсифікованих доказів, вказані обставини можуть бути предметом дослідження уповноваженими на те особами, тобто слідчим або прокурором, а тому у випадку, якщо такі обставини дійсно мають місце, сторона захисту не позбавлена права зверенння до відповідного органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого згідно ст. 214 КПК України мають бути невідкладно внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що зміст клопотання прокурора про продовження заходу забезпечення кримінального провадження постійно повторюється та у ньому не зазначено фактично існуючі у даному кримінальному провадженні ризики, суд роз`яснює, що вимоги до відповідного клопотання сторони обвинувачення встановлені статтею 184 КПК України, і прокурором відповідно до зазначених вимог процесуального закону викладено у клопотанні саме ті обставини та ризики, які на його думку продовжують існувати у конкретному кримінальному провадженні, після чого суд приймає відповідне рішення про задоволення або відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, тобто кримінальним процесуальним законом покладено обов`язок на сторону обвинувачення викласти відповідні обставини та ризики у своєму клопотанні і такий обов`язок прокурором було виконано, разом з тим, оцінку вилкладеним прокурором обставинам надає виключно суд в нарадчій кімнаті при вирішенні відповідного клопотання.

Що стосується надання у розпорядження суду сторонами кримінального провадження, як прокурором, так і стороною захисту, доказів щодо обгрунтованості або необгрунтованості пред`явленого обвинувачення, то надавати оцінку зазначеним доказам в аспекті пред`явленого обвинувачення суд може лише у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті кримінального провадження у сукупності з усіма дослідженими судом доказами, однак на даний час судовий розгляд не завершено і судом не досліджено усі докази у даному кримінальному провадженні, які можуть бути надані як прокурором, так і стороною захисту, оскільки однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи сторони захисту про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт також не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки згідно вимог частини пятої статті 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які обвинувачуються у вчиненні, в тому числі злочину, передбаченого ст. 111 КК України.

Що стосується доводів самого обвинуваченого щодо порушення судом розумних строків, встановлених ст. 28 КПК України, суд роз`яснює, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням, в тому числі поведінки учасників кримінального провадження та способу здійснення прокурором своїх повноважень.

Будь-яких інших доказів, які б могли бути переконливими та достатніми для суду при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стороною захисту у розпорядження суду надано не було.

Разом з тим, вирішуючи клопотання прокурора, судом було встановлено відсутність у цьому кримінальному провадженні лише ряду ризиків, зокрема можливість обвинуваченого впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також наявність у нього можливості іншим чином перешкоджати даному кримінальному провадженню, оскільки такі ризики прокурором у встановленому процесуальним законом порядку дійсно не доведені і у розпорядження суду не було надано будь-яких доказів, які б стверджували зазначені ризики.

При цьому, метою і підставою продовження заходу забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 177 КПК України у даному конкретному випадку є забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного, зважаючи на суть інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке має високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а й для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. 350 КПК України задоволення клопотання прокурора та продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника державного обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15.02.2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3