Справа № 192/530/19
Провадження № 1-в/206/126/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 03.12.2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

В С Т А Н О В И В:

28.03.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. У клопотанні засуджений ОСОБА_4 просить зарахувати попереднє ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.
Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши засудженого та прокурора, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Статтею 537 КПК України передбачені питання, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом, Кримінально-процесуальним (1001-05, 1002-05, 1003-05) і Кримінально-виконавчим (1129-15) кодексами України та іншими актами законодавства. (Частина друга статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2377-IV (2377-15) від 20.01.2005). Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України (254к/96-ВР), вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
До 24 грудня 2015 року в ч. 5 ст. 72 КК України, яка встановлювала правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, було зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України. При призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 ст. 72 КК України, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування. 26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII. Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Як вказує правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (Справа №663/537/17; Провадження №13-31кс18). Положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 засуджено 03.12.2013 року вироком Краснолиманського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, запобіжний захід останньому не обирався, ухвалено після набрання вироком законної сили взяти під варту і до направлення до місць позбавлення волі утримувати під вартою в Артемівському СІЗО УДПтСУ в Донецькій області. Вирок суду набрав чинності 07.02.2014 року. Згідно довідки з Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_4 по вказаному вироку перебував у розшуку з 07.02.2014 року по 05.12.2014 року. Згідно довідки ДУ "СВК (№21)" ОСОБА_4 був затриманий 05.12.2014 року, до Солонянської ВК (№21) прибув 08.01.2015 року з СІЗО м. Київ через СІЗО м. Дніпропетровська.

Незалежно від процесуального порядку поперед`є увязнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Таким чином, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 72 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 03.12.2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1