Справа № 461/8227/18
Провадження № 1-кс/461/9539/18
У Х В А Л А

14.11.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Прокуратури Львівської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Ван ОСОБА_4 звернулася до суду з відповідною скаргою. Свої вимоги мотивувала тим, що 17 вересня 2018 року вона звернулася до Генеральної інспекції Генеральної прокурори України із заявою про вчинення прокурором Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі КК України). У листі прокурор Прокуратури Львівської області ОСОБА_6 повідомив заявника про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ван ОСОБА_4 вважає відмову прокурора у початку досудового розслідування протиправною та просить слідчого суддю зобов`язати посадову особу Прокуратури Львівської області внести зазначені відомості про злочин до ЄРДР.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що на даний час у Личаківському районному суді м. Львова здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України. Дане провадження було розпочате слідчим ОСОБА_7 за заявами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Проте, в судовому засіданні Личаківського районного суду м. Львова у червні 2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зазначили, що з такими заявами до прокуратури вони не зверталися.

Вважає, що прокурором ОСОБА_5 , який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, вчинене кримінальне правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча Прокуратура Львівської області була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Суддею встановлено, що 17 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Генеральної інспекції Генеральної прокурори України із заявою про вчинення прокурором Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України. У заяві зазначила, що слідчим прокуратури ОСОБА_7 16 січня 2016 року було розпочато кримінальне провадження за заявами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Заява від ОСОБА_8 була прийнята о 18 год. 15 хв., а від ОСОБА_9 о 21 год. 00 хв. 16 січня 2016 року, проте кримінальне провадження зареєстроване у ЄРДР цього ж дня, але о 16 год. 59 хв., тобто до моменту повідомлення слідчого про вчинене правопорушення. Крім того, у матеріалах кримінального провадження № 0000991 наявний протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16 січня 2018 року, який відбувся у приміщенні слідчого відділу на вул. Городоцькій, 16 у м. Львові. Однак, ОСОБА_9 в судовому засіданні Личаківського районного суду м. Львова у червні 2018 року заявила, що ніколи не перебувала у приміщенні прокуратури на вул. Городоцькій. Слідчий приїздив до неї додому, здійснював допит та вона відразу підписувала протоколи. Вважає, що у діях ОСОБА_5 , який є процесуальним керівником у кримінальному провадженні, наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 364 КК України передбачена кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з й посадою. У цілому зловживання, службовим становищем - це більш широке поняття, воно охоплює зловживання владою, оскільки використовувати всупереч інтересам служби службова особа може і владні права та можливості, якщо вона ними наділена.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, вважає, що обставини, викладені ОСОБА_3 в заяві про злочин від 17 вересня 2018 року та у судовому засіданні щодо відсутності факту заявлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про вчинений нею злочин, є такими, що свідчать про можливе вчинення особами кримінального правопорушення, відтак невнесення відомостей до ЄРДР вважається судом неправомірним.

З урахування викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити та зобов`язати посадових осіб Прокуратури Львівської області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Прокуратури Львівської області відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 17 вересня 2018 року.

Повний текст ухвали проголошений 16 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1