Справа № 576/2092/16
Провадження № 1-кп/577/37/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" травня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000451 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 20 червня 2019 року.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого спливає 20 червня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, просить запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту продовжити, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, захисник ОСОБА_6 також проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, просить змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивувавши доцільність зміни тим, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а саме з 01 листопада 2016 року, при цьому прокурором не доведена наявність обґрунтованих ризиків, що обвинувачений буде ухилятись від суду, впливати на потерпілого чи свідків. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки. Тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечують.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

До 20 червня 2019 року закінчити розгляд вищевказаного кримінального провадження неможливо.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_9 спливає 20 червня 2019 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_9 на інший більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були, заявлені ризики, зазначені в ухвалах слідчого судді та на підставі яких були обрані запобіжні заходи, на даний час не зменшились.

Таким чином, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_9 необхідно продовжити на строк до двох місяців.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, при цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Суд враховує також правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Доказів виникнення нових ризиків або збереження ризиків, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суду не надано, не зважаючи на те, що сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Таким чином, оцінивши викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідність обмеження права обвинуваченого на свободу, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, статтею 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в контексті зазначеного кримінального провадження відпала, а тому вважає доцільним змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який буде достатнім й необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання певним ризикам та достатнім заходом забезпечення судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181-183, 193-196, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Обвинуваченому ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187 КК України, раніше встановлений запобіжний захід в вигляді домашнього арешту продовжити до двох місяців, тобто до 13 липня 2019 року з покладанням на нього наступних обов`язків:

1. Прибувати за першою вимогою до суду;

2. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_9 , цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Ухвалу відносно ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Білопільському ВП ГУНП в Сумській області за місцем проживання обвинуваченого.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_8 без дозволу суду залишати місце мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , цілодобово, зобов`язавши прибувати до суду за першою вимогою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 виконання наступних обов`язків:

1) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

2) не спілкуватися та не впливати на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити з - під варти в залі судового засідання та зобов`язати негайно прибути до місця домашнього арешту.

Копію ухвали направити начальнику Сумського СІЗО № 25 та до Білопільського ВП ГУНП в Сумській області за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 13 липня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1