ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 648/3261/18 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/83/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку виконання
судових рішень
У Х В А Л А
іменем України
29 січня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2018 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 25.11.2015 року по 04.03.2016 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.03.2016 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и л а:

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.03.2016 року за період відбування покарання з 25.11.2015 року по 04.03.2016 року, суд першої інстанції послався на те, що в цей період ОСОБА_7 відбував покарання за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.11.2014 року і цей період не вважається попереднім ув`язненням та не підлягає зарахуванню відповідно до ч.5 ст.72 КК України в загальний строк покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджуючись з рішенням суду, посилається на те, що у строк покарання за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.03.2016 року йому було на підставі ст.71 КК України визначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.11.2014 року, а отже період утримання під вартою з 25.11.2015 року по 04.03.2016 року має бути зараховано у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно із ч.5 ст.72 КК України на підставі Закону України № 838 УIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, останнім вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.03.2016 року, який набрав законної сили 10.05.2016 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.11.2014 року, і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років 8 місяців, тобто приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком, коли він відбував покарання у іншому кримінальному провадженні.

Цим же вироком на підставі ч.5 ст.72 КК ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30.05.2016 року уточнено резолютивну частину вироку Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.03.2016 року в частині визначення строку попереднього ув`язнення зарахованого відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 05.11.2015 року по 25.11.2015 року та з 04.03.2016 року по 10.05.2016 року.

Судом першої інстанції встановлено, що за попереднім вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.11.2014 року ОСОБА_7 відбуває покарання з 05.11.2015 року, у тому числі з 25.11 2015 року по 04.03.2016 року.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23.02.2016 року ОСОБА_7 був етапований в СІЗО для розгляду кримінального провадження з 04.03.2016 року, що підтверджено довідкою ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» (а.п.6),

У рамках цього кримінального провадження ОСОБА_7 перебував у СІЗО з 04.03.2016 року по 10.05.2016 року дня набрання чинності вироку Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.03.2016 року щодо нього, і цей строк попереднього ув`язнення зараховано йому в строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України.

У свої апеляційній скарзі ОСОБА_7 ставить питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 25.11.2015 року по 04.03.2016 року за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 13.11.2014 року, тобто період відбування ним покарання в межах іншого кримінального провадження, а не строку, який вважається строком попереднього ув`язнення відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, що не передбачено кримінальним законом.

З огляду на викладене вище, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, є обґрунтованим, з яким погоджується і колегія суддів.

У зв`язку із чим, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, як про це ставиться питання апелянтом, та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить.

Даних, які б свідчили про те, що у провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни ухвали, не встановлено, а тому ухвала суду першої інстанції має бути залишена без зміни.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2018 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 25.11.2015 року по 04.03.2016 року,- без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2