Справа № 346/311/19
Провадження № 1-в/346/39/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 за вироком Ізмайловського районного суду м.Москва від 30 вересня 2015 року за ч.2 ст.30, ч.2 ст.161, ч.4 ст.162 КК РФ, про зарахування строку попереднього ув`язнення, -
В С Т А Н О В И В:
Вироком Ізмайловського районного суду м.Москва від 30 вересня 2015 року (Російської Федерації) ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.30, ч.2 ст.161, ч.4 ст.162 КК РФ та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 6 місяців у виправній колонії суворого режиму.
Згідно апеляційної ухвали колегії по кримінальним справам Ізмайловського районного суду м.Москва від 28.04.2016 року вирок Ізмайловського районного суду було змінено, засуджений вважається засудженим за ст.30 ч.3, 161 ч.2 п.а,г , 162 ч.4 п.в, 69 ч.3 КК РФ строк 8 років 6 місяців позбавлення волі без штрафу та без обмеження свободи у виправній колонії суворого режиму (а.с.163 особової справи).
На підставі постанови Моршанського районного суду Тамбовської області від 31 січня 2018 року постановлено про передачу засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання в Україну, громадянином якої він являється (а.с. 228, особової справи).
В січні 2019 року до Коломийського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він просить зарахувати йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 2015 року.
В судове засідання від засудженого поступило клопотання про слухання справи у його відсутність.
В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення даного клопотання.
Суд, вислухавши думку прокурора, розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи, вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року до ч. 5 ст. 72 КК України внесено зміни.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з врахуванням змін зазначається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ч.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей закон застосовується за клопотанням засудженої особи,членів її сім`ї або захисника,суду що виніс обвинувальний вирок. Подане клопотання відповідає даним вимогам.
Цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Велика Палата Верховного Суду, у справі № 663/537/17 від 29.08.2018р. зазначила наступне.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Як вбачається із вироку Ізмайловського районного суду м.Москва від 30 вересня 2015 року (Російська Федерація) , ОСОБА_4 був засуджений вироком від 30.09.2015 року за ч.2 ст.30, ч.2 ст.161, ч.4 ст.162 КК РФ та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 6 місяців у виправній колонії суворого режиму. ОСОБА_4 було обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою і зараховано строк тримання під вартою з 16.02.2015 року по 30.09.2015 року (а.с.163, особової справи).
Згідно апеляційної ухвали колегії по кримінальним справам Ізмайловського районного суду м.Москва від 28.04.2016 року вирок Ізмайловського районного суду було змінено, засуджений вважається засудженим за ст.30 ч.3, 161 ч.2 п.а,г , 162 ч.4 п.в, 69 ч.3 КК РФ строк 8 років 6 місяців позбавлення волі без штрафу та без обмеження свободи у виправній колонії суворого режиму (а.с.163 особової справи).
В подальшому на підставі постанови Моршанського районного суду Тамбовської області від 31 січня 2018 року постановлено про передачу засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання в Україну, громадянином якої він являється (а.с. 228, особової справи).
За таких обставин суд приходить до висновку ,що заявлене засудженим клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення , яке було застосовано до засудженого ОСОБА_4 при винесенні вироку Ізмайловського районного суду м.Москва від 30.09.2015 року на території Російської Федерації, то відповідне перерахування відбування даного строку на території Російської Федерації , судом не може бути враховано, оскільки у відповідності до Закону України від 3.03.1998 року №140/98-ВР «Про ратифікацію Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року», держава Україна не бере на себе зобов`язання враховувати вироки, винесені судами Азербайджану, Молдови, Вірменії, Росії, Білорусії, Таджикистану, Грузії,Туркменістану, Казахстану, Узбекистану, Киргизії при вирішенні питань про встановлення факту вчинення злочину, повторно, порушення зобов`язань, пов`язаних з умовно-достроковим звільненням, тощо. Так само, суд погоджується з думкою прокурора стосовно того, що дія закону , яким внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України, стосується вироків , які винесені судами виключно на території України, є слушною.
Керуючись ст. 72 ч.5 КК України, ч.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26.11.2015 року, Закону України від 3.03.1998 року №140/98-ВР «Про ратифікацію Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року», Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, який ратифіковано Законом N 140/98-ВР від 03.03.98, ст.ст.369-372, 392 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження, ВК-41 с.Товмачик Коломийського району.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 діб з моменту її проголошення,засудженим з часу її отримання.

Суддя: ОСОБА_1