Справа № 480/1995/18
Провадження №1-кп - 480/306/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2018р. Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382від 08.08.2016 р. про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

21.03.2015 року ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією.

Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_1 від 21.03.2015 року солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта 5 навчального взводу 3 навчальної роти 3 навчального батальйону зазначеної військовий частини.

Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_1 від 01.10.2018 року солдат ОСОБА_4 призначено на посаду електрика механіка бойових машин піхоти.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (колишня назва польова-пошта НОМЕР_3 ) від 12.10.2018 року солдата ОСОБА_4 виключено зі списків особового складу вказаної військової частини та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 для прийняття на облік.

03.04.2015 року солдат ОСОБА_4 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив табірний збір військової частини НОМЕР_3 на території НОМЕР_4 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_4 » АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд.

01.10.2018 року ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_2 ( колишня назва польова пошта НОМЕР_3 ), чим припинив вчиняти злочин та повідомив про себе.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст.89 КК України, його відношення до скоєного злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем служби та мешкання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що обрана обвинуваченому міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ввизнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

10.12.2018