Справа № 175/4465/18
Провадження № 1-кс/175/1555/18
У Х В А Л А
іменем України

16 листопада 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про арешт майна, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0001544 від 05.11.2018 року, у рамках якого було подано клопотання,
В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 05.11.2018 до Дніпровського РВП надійшло повідомлення про те, що 25.10.2018 невстановлена особа, для проведення державної реєстрації надала завідомо неправдиві документи ТОВ «Агротрейд-2010» державному реєстратору Дніпровської районної державної адміністрації.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, відомості про зазначене кримінальне правопорушення 05.11.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001544 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що Громадянин ОСОБА_5 є засновником, з часткою 50%, та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2010», .

30 жовтня 2018 року йому випадково стало відомо. що 24 і 25 жовтня 2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та Громадських формувань державним реєстратором Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області ОСОБА_6 було вчинено певні реєстраційні дії. а саме:

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 24.10.2 зміна складу або інформації про засновників;

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 25.10.2 інші зміни;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу. що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 25.10.2 зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

В результаті вищезазначених дій замість ОСОБА_5 учасником ТОВ «Агротрейд-2010» з часткою 50 % статутного капіталу. що становить 70 000,00 грн., став невідомий ОСОБА_5 громадянин ОСОБА_7 , що проживає (згідно ЄДР) за адресою: АДРЕСА_1 .

Ця ж особа - ОСОБА_7 - відтепер значиться директором ТОВ «Агротрейд-2010».

Свою частку в статутному капталі ТОВ «Агротрейд-2010» засновник ОСОБА_5 нікому не продавав, не дарував, іншим чином не відступав та не відчужував.

Отже, фактично відбулось протиправне заволодіння майном підприємства у тому числі часткою засновника ОСОБА_5 .

Інформація про іншого засновника ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ), також з часткою 50 % статутного капіталу залишилась без змін.

Раніше засновник ОСОБА_8 неодноразово висловлював директору та засновнику

ОСОБА_5 необґрунтовані претензії, вимагав від Товариства сплати йому 280 000 доларів США, всіляко перешкоджав роботі підприємства, не беручи при цьому участі в його діяльності.

Вчинення таких реєстраційних дій та фактична підміна власника і директора в ЄДР є можливим виключно з використанням і наданням державному реєстратору підроблених документів, щонайменше протоколу загальних зборів учасників, реєстраційних карток, заяв на здійснення державної реєстрації. Так, ОСОБА_5 як учасник товариства з часткою 50 % участі в загальних зборах учасників Товариства не брав, жодних протоколів не підписував. повідомлення про скликання і проведення загальних зборів не отримував. печатка Товариства весь час знаходилась і знаходиться у директора ОСОБА_5 .

Арешт корпоративних прав полягає в тому, що існує ризик протиправного незаконного відчуження. Слід враховувати, що майнова цінність корпоративних прав залежить від вартості активів підприємства, в той час як арешт таких прав обіг його активів не обмежує. Також арешт корпоративних прав жодним чином не обмежує прав учасника щодо управління підприємством, отримання дивідендів, тощо. Це не є втручанням в управління підприємством та можливістю блокування господарської діяльності товариства.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів може привести до настання наслідків, передбачених ст. 170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на корпоративні права ТОВ «Агротрейд- 2010».

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, встановив наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, а також гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, що знаходяться на банківський рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

05.11.2018 внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001544 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Оцінюючи встановлені обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково, та накласти арешт, шляхом заборони будь-яким особам здійснювати будь-які реєстраційні дії, щодо прав ТОВ «Агротрейд-2010» ().

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001544 від 05.11.2018 року, шляхом заборони державним реєстраторам, а також будь-яким особам здійснювати будь-які реєстраційні дії (відомості про учасників (засновників), керівника, підписанта, юридичну адресу та інші відомості), щодо ТОВ «Агротрейд-2010» ().

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1