КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ "БМС Техно", на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих у АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» (МФО 320984):
№ НОМЕР_1 (українська гривня),
№ НОМЕР_2 (українська гривня),
№ НОМЕР_3 (євро),
№ НОМЕР_3 (долар США).
Зобов`язано службових осіб та/або працівників банківської установи негайно, після оголошення ухвали слідчого судді надати працівнику правоохоронного органу довідку про виконання зазначеної ухвали із зазначенням коштів на вищевказаних рахунках при накладенні арешту.

Згідно ухвали місцевого суду, враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні прокурора, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на банківські рахунки з можливістю зарахування грошових коштів на рахунок, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що ці грошові кошти можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ "БМС Техно", подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що вирішуючи питання про арешт грошових коштів ТОВ "БМС Техно" на банківських рахунках, у відповідності з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, суд не врахував та не обґрунтував можливість їх використання як доказу у кримінальному провадженні. Вважає, що грошові кошти на банківських рахунках взагалі не відносяться до матеріальних об`єктів в розумінні ст. 98 КПК України, що додатково вказує на незаконність і безпідставність накладеного арешту.
Звертає увагу на те, що даним судовим рішенням заблоковано господарську діяльність ТОВ "БМС Техно", оскільки заарештовано всі його грошові кошти, а не тільки ті, що сплачені за згаданим у ньому контрактом з ДП "Інфоресурс".
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під №0003216 від 28.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП «Інфоресурс» та Міністерства освіти і науки України зловживаючи своїм службовим становищем під час проведення державних закупівель програмного апаратного комплексу Національної освітньої електронної платформи, надали фактичні можливості незаконній діяльності ТОВ «БСМ Техно» під час виконання укладених договорів.
Встановлено, що ТОВ «БСМ Техно» () в АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» МФО 320984 має розрахункові рахунки: № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (євро), № НОМЕР_3 (долар США).
Вказані банківські рахунки ТОВ «БСМ Техно» () вказані вище, відкриті в АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» (МФО 320984) постановою прокурора від 30.12.2018 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
18 січня 2019 року прокурор третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих у АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» (МФО 320984): № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (євро), № НОМЕР_3 (долар США), із зобов`язанням банківської установи АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» МФО 320984 негайно надати працівникам оперативних підрозділів, які будуть діяти за дорученням прокурора, інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту у вигляді довідки та в подальшому надавати таку інформацію станом на перше число кожного місяця до 01.05.2019. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2019року зазначене клопотання прокурора було задоволено частково.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0003216, про накладення арешту на банківські рахунки, слідчий суддя, вивчивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих у АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» (МФО 320984): № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (євро), № НОМЕР_3 (долар США), із зобов`язанням службових осіб та/або працівників банківської установи негайно, після оголошення ухвали слідчого судді надати працівнику правоохоронного органу довідку про виконання зазначеної ухвали із зазначенням коштів на вищевказаних рахунках при накладенні арешту, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо, виходячи з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Насамперед виходячи з того, що прокурор у поданому клопотанні просить накласти арешт на банківські рахунки, однак сам по собі банківський рахунок не є матеріальним об`єктом в розумінні ст. 98 КПК України, тобто не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні. До того ж, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт не може бути накладено на банківський рахунок фізичної чи юридичної особи, як то визначено в клопотанні прокурора, а може бути накладено на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку. Разом з цим, слідчий суддя вийшов за межі клопотання прокурора та наклав арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих у АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» (МФО 320984): № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_3 (євро), № НОМЕР_3 (долар США). Окрім цього, у клопотанні прокурора відсутнє прохання накласти арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня), що також свідчить про те, що слідчий суддя наклав арешт на майно поза межами вимог процесуального закону.

Звертає на себе увагу і той факт, що банківські рахунки на які прокурор просить накласти арешт хоча і визнані постановою прокурора від 30.12.2018 речовими доказами у кримінальному провадженні №0003216, разом з цим не можуть бути речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки не є об`єктом даної норми закону.
При цьому, слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання прокурора вимогам КПК України та формальність постанови про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами та наклав арешт на грошові кошти на банківських рахунках, вийшовши за межі клопотання прокурора та самостійно визначивши об`єкти арешту грошові кошти на банківських рахунках, зазначивши, що вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
Крім того, слідчий суддя не звернув уваги на те, що кримінальне провадження №0003216 від 28.12.2018 року здійснюється в межах кваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, за фактичних обставин внесених до ЄРДР, згідно яких службові особи ДП «Інфоресурс» та Міністерства освіти і науки України зловживаючи своїм службовим становищем під час проведення державних закупівель програмного апаратного комплексу Національної освітньої електронної платформи, надали фактичні можливості незаконній діяльності ТОВ «БСМ Техно» під час виконання укладених договорів.

Такий виклад фактичних обставин причетності до злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, ТОВ «БСМ Техно» не відповідає об`єктивній стороні кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесені до ЄРДР.
Крім цього, прокурором не зібрано та не надано слідчому судді достатніх на даному етапі розслідування докази на підтвердження клопотання про необхідність арешту майна, а представлено лише рапорти працівників правоохоронних органів, які вказують на проведення ними комплексу заходів по встановленню осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, по виявленню обставин протиправної діяльності фігурантів цього кримінального провадження, по документуванню злочинної діяльності групи службових осіб під час укладення договору про закупівлю системи бази даних - код ДК 021:2015 - 48610000-7 (програмно-апаратного комплексу Національної освітньої електронної платформи). Такі рапорти не є доказами у кримінальному провадженні в розумінні ст. 84 КПК України, оскільки КПК України не передбачає порядку їх отримання, а також вони не відносяться до процесуальних джерел доказів, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що за наявності лише таких рапортів та інших документів, які не стосуються суті обставин вчинення кримінального правопорушення, прокурор взагалі не мав права ініціювати питання накладення арешту на майно ТОВ "БМС Техно".
Також колегія суддів звертає увагу, що в клопотанні прокурора ставиться питання стосовно зобов`язання службових осіб банківської установи негайно надати працівникам оперативних підрозділів, які будуть діяти за дорученням прокурора, інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту у вигляді довідки та в подальшому надавати таку інформацію станом на перше число кожного місяця до 01.05.2019.

Такий спосіб зобов`язання банківської установи не відповідає завданням арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, а є по суті тимчасовим доступом до речей та документів, тобто іншим окремим заходом забезпечення кримінального провадження.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.
Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація стосовно діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею, до якої, зокрема, відносяться відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України та відомості стосовно операцій, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.
З огляду на вказані норми законів колегія суддів приходить до висновку, що під час здійснення кримінального провадження орган досудового розслідування у разі виникнення потреби стосовно отримання інформації, яка становить банківську таємницю, та за наявності передбачених для цього достатніх підстав може звернутись до суду в порядку ст. 162 КПК України з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Крім того, колегією суддів встановлено, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для ТОВ "БСМ Техно".
На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна і необґрунтована, а апеляційна скарга представника власника майна задоволенню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, та завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ "БМС Техно", - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року, якою задоволено частково клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих у АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» (МФО 320984):
№ НОМЕР_1 (українська гривня),
№ НОМЕР_2 (українська гривня),
№ НОМЕР_3 (євро),
№ НОМЕР_3 (долар США), із відповідними зобов`язаннями, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках, відкритих у АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» (МФО 320984):

№ НОМЕР_1 (українська гривня),
№ НОМЕР_2 (українська гривня),
№ НОМЕР_3 (євро),
№ НОМЕР_3 (долар США), із зобов`язанням банківської установи АТ «ПРОКРЕДИТБАНК» МФО 320984 негайно надати працівникам оперативних підрозділів, які будуть діяти за дорученням прокурора, інформацію про залишки коштів на рахунках на момент накладення арешту у вигляді довідки та в подальшому надавати таку інформацію станом на перше число кожного місяця до 01.05.2019, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1251/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_7
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1