ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/655/19 Справа № 191/1554/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року у кримінальному провадженні № 0000607, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України, у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік і покладено обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався. Вирішено питання з речовими доказами.

Судом першої інстанції було встановлено, що 09.04.2018, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_9 . Так як ОСОБА_7 раніше перебував на території вказаного домоволодіння, він достовірно знав, що в коридорі вказаного будинку наявний велосипед «Аіст». В цей час у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на викрадення чужого майна - вказаного велосипеду з приміщення вказаного будинку, шляхом проникнення у житло.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення у житло, та звернення його на свою користь 09 квітня 2018 року приблизно о 16 годині 05 хвилин ОСОБА_7 зайшов через хвіртку в огорожі на територію вищезазначеного домоволодіння. Перебуваючи на території даного домоволодіння, ОСОБА_7 відчинив вхідні двері будинку та через них проник до будинку.

Перебуваючи у коридорі вказаного будинку, впевнившись у тому, що в будинку нікого немає, та за його противоправними діями ніхто не спостерігає, таємно вивіз велосипед «Аіст», вартість якого згідно висновку експерта №2004/18 від 23.04.2018 становить 900 гривень, що належав ОСОБА_9 , з будинку та території домоволодіння, тим самим викрав вказаний велосипед, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальні збитки на вищевказану суму.

З викраденим майном ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на три роки і покласти обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Не заперечуючи доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_7 у вчиненні злочину, прокурор вважає, що суд призначив покарання, яке є явно не справедливим внаслідок м`якості і достатнім для виправлення особи та запобігання вчиненню інших злочинів, оскільки судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього.

Позиція учасників апеляційного процесу.

В апеляційному суді прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 просили вирок суду залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність встановлення фактичних обставин в кримінальному провадженню, доведеність винуватості та юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 , які судом першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, визнанні недоцільним досліджувати, в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не є предметом перегляду в апеляційній інстанції.
Обговорюючи питання про правильність обраного покарання засудженому ОСОБА_7 колегія судів виходить з наступного.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції Особливої частини КК Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом І інстанції при призначенні покарання були враховані ці обставини. Так, судом враховано, що вчинений обвинуваченим злочин є тяжким, ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючою обставиною суд першої інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнав щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання судом відповідно до п.13 ч.1 ст. 67 КК України визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом було враховано всі зазначені обставини, а також поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння та відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, тому обґрунтовано призначено ОСОБА_7 мінімальне покарання за ч.3 ст. 185 КК України, із звільненням останнього на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком на один рік, поклавши обов`язки, передбаченні п.п.1, 2 ч.1 п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора, що судом І інстанції під час призначення покарання не було враховано вчинення злочину ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки це не відповідає дійсності. При цьому з урахуванням вище зазначеного це не є підставою для призначення покарання ближче до максимального, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та збільшення іспитового строку також до максимального терміну.
Колегія суддів приходить до висновку, що саме визначений судом строк покарання та іспитовий термін є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, воно відповідає вимогам ст. 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які були би безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України залишити без змін.
На ухвалу апеляційного суду протягом трьох місяців з дня оголошення може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4