Житомирський апеляційний суд
Справа №272/400/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000026 за ч. 3 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Городківка Андрушівського району Житомирської області, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.02.2016 року Андрушівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, - за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року ,-

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Андрушівського районного суду від 22.02.2016 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.
Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1716 грн. витрат на проведення експертиз.
Згідно вироку, 11 січня 2018 року близько 15 год. ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, з метою крадіжки проник на територією господарства ОСОБА_10 по АДРЕСА_3 , звідки таємно повторно викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 1810 грн., - велосипед марки «Україна» вартістю 1100 грн. та велосипед марки «Аrdis» вартістю 710 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи встановлених судом та кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання. Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд при призначенні покарання не врахував ті обставини, що викрадені речі були повернуті потерпілому, сільська рада дала йому позитивну характеристику, він сприяв розкриттю злочину на досудовому розслідуванні та щиро розкаявся, має три неповнолітніх дитини, які залишились без батьківської підтримки. У зв`язку з чим, вважає, що призначене судом покарання є занадто суворим та несправедливим, тому просить його звільнити умовно-достроково.

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 прокурор подав заперечення, в якому просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, як законний і обгрунтованим.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ніким з можливих учасників провадження не оспорюються.

Що стосується доводів апелянта з приводу призначення йому занадто суворого покарання, то як вбачається з вироку, суд при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний тяжкий злочин проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та, відбуваючи покарання за попередніми вироками, знов вчинив корисливе кримінальне правопорушення, пом`якшуючи обставини, зокрема щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочинів та обтяжуючи покарання обставини, якими є рецидив злочинів щодо незаконного проникнення до житла.

Крім того, призначаючи покарання за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, суд застосував до обвинуваченого покарання ближче до найнижчої межі, яке передбачене санкцією статті за вчинений злочин, а при призначенні остаточного покарання приєднав лише незначну частину невідбутого покарання за попереднім вироком.

Апеляційний суд бере до уваги також те, що ОСОБА_8 було звільнено за попереднім вироком умовно-достроково, проте, останній довіри суду покладеної на нього не виправдав та знов став на злочинний шлях.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі, приєднавши лише незначну частину невідбутого покарання за попереднім вироком, яке на думку апеляційного суду, буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту ухвалення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , - у той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді: