14.05.2019 Єдиний унікальний номер 205/7901/18
Провадження №1-кп/205/439/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 12.09.2018 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0002413

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, який має повну середню освіту, не одруженого, працюючого маляром - штукатуром в ТОВ «Віліс Мерч», дітей на утриманні не маючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 08.09.2018 року близько 18 години 00 хвилин, знаходився на кінцевій зупинці маршрутних таксі №66 за адресою ж/м Парус-2 у м. Дніпро, де побачив у раніше не знайомого йому чоловіка мобільний телефон марки «Samsung», який визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно, з корисливих мотивів, під приводом зателефонувати попрохав у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон марки - Samsung «Galaxy А6+», ІМЕІ: НОМЕР_1 . ОСОБА_5 довіряючи ОСОБА_3 і сподіваючись на те, шо після здійснення дзвінка останній поверне йому його майно, добровільно передав йому вказаний мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після чого, ОСОБА_3 взяв вказаний мобільний телефон та не плануючи телефонувати, заздалегідь розраховуючи на його заволодіння, тобто знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне, разом з вказаним телефоном, імітуючи здійснення телефонного дзвінка, заволодів чужим майом, що належить ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном марки Samsung «Galaxy А6+», ІМЕІ: НОМЕР_1 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 8615,72 гривні.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні визнає повністю, при цьому суду пояснив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаному місці та у вказаний час, взяв у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки Samsung «Galaxy А6+», для, нібито, здійснення дзвінка, після чого, не маючи наміру його повертати, заволодів вказаним телефоном та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 попрохав надати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що він передав свій мобільний телефон останньому, після чого той, відійшовши в сторону зник, заволодівши його мобільним телефоном.

Заявлений цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Крім допиту обвинуваченого та потерпілого, провина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині також підтверджується безпосередньо дослідженими письмовими доказами по справі, а саме:

- з договору про надання фінансового кредиту під заставу №5.26849/0 від 08.09.2018 року, укладеного між «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, ОСОБА_6 » та ОСОБА_3 вбачається, що останній надав у якості предмета застави мобільний телефон Samsung «Galaxy А6+», ІМЕІ: НОМЕР_1 для отримання кредиту у розмірі 3000 гривень;

- з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном.

- з висновку судової товарознавчої експертизи №3894 від 19.10.2018 року вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung «Galaxy А6+», ІМЕІ: НОМЕР_1 , станом на 08.09.2018 року складає 8615,72 гривень;

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши письмові докази, приходить до переконливого висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому злочині, доведена повністю та його умисні дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як такі, що виразилися в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді обмеження волі, з застосуванням положень ст.75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

По справі потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 11 440 гривень та моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав цивільний позов у повному обсязі.

Виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінивши докази, надані потерпілим ОСОБА_5 , на підтвердження матеріальних витрат на суму 11 440 гривень, суд вважає її доведеною частково, оскільки, згідно висновку експерта №3894 від 19.10.2018 року вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung «Galaxy А6+», ІМЕІ: НОМЕР_1 , станом на 08.09.2018 року складає 8615,72 гривень, а тому саме вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає заявлену суму в 5000 гривень обґрунтованою та співрозмірною з понесеними душевними хвилюваннями та глибиною страждань, які поніс потерпілий ОСОБА_5 у зв`язку з втратою свого майна.

Керуючись ст.ст.128, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 8615 (вісім тисяч шістсот п`ятнадцять гривень) гривня 72 (сімдесят дві) копійки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5 000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи №3894 від 19.10.2018 року вартістю 170 (сто сімдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -