Справа №197/542/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000155 від 21.03.2017 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Орлово Херсонської області, громадянина України, освіта середня, який не працює, судимий Високопільським районним судом Херсонської області 17.08.2017 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, який не працює, не судимий, розлучений, на утримання має двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 21.03.2017 року приблизно о 08:00 годині, повторно, вступив у злочинний зговір з ОСОБА_4 , в результаті чого останні шляхом розподілу ролей, де ОСОБА_3 виконував роль організатора, а ОСОБА_4 - співвиконавця, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного заволодіння чужим майном, для подальшого продажу та отримання особистої матеріальної вигоди знаходячись на залізничному перегоні між ст. Інгулець ст. Полтавка 19 кілометр, пікет 7/8, розташованому в Широківському районі Дніпропетровської області, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, за допомогою фізичної сили рук та розвідного ключа із залізничної колії демонтували 46 клемних болтів в зборі (вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-231 від 15.05.2017 року становить 1304,48 грн.), 1 підкладку КБ-65 (вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-231 від 15.05.2017 року становить 154,43 грн.) та 6 болтів закладних (вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-231 від 15.05.2017 року становить 152,47 грн.).
Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, тим самим заподіявши ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Криворізька дистанція колії», матеріальну шкоду на загальну суму 1611,38 грн.
Крім того, ОСОБА_3 26.03.2017 року приблизно о 08:00 годині, повторно, вступив у злочинний зговір з ОСОБА_4 , в результаті чого останні шляхом розподілу ролей, де ОСОБА_3 виконував роль організатора, а ОСОБА_4 - співвиконавця, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного заволодіння чужим майном, для подальшого продажу та отримання особистої матеріальної вигоди знаходячись на залізничному перегоні ст. Полтавка - ст. Інгулець, 23 кілометр, пікет 6-10 та на 24 кілометрі пікет 1-2, Широківського району Дніпропетровської області, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, за допомогою фізичної сили рук та розвідного ключа демонтували з залізничної колії 29 клемних болтів в зборі (вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-232 від 15.05.2017 року становить 857,62 грн.), 7 підкладок КБ-65 (вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-232 від 15.05.2017 року становить 1080,98 грн.), 44 болта закладних (вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-232 від 15.05.2017 року становить 1118,09 грн.) та 1 болт стиковий Р-65 (вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №37/12.1-232 від 15.05.2017 року становить 23,71 грн.).
Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, тим самим заподіявши ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Криворізька дистанція колії», матеріальну шкоду на загальну суму 3080,4 грн.
Суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України,за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
У даному кримінальному провадженні 30 травня 2017 року між прокурором та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ст. 185 ч. 2 КК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості підозрювані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повністю визнали свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях (злочині) і зобов`язалися: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнивши їх від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.
Крім того, сторони угоди визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнали себе винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України, в обсязі обвинувачення, надали згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та кожний окремо заявили, що здатні реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Просили суд угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_7 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Представник потерпілого підтримав угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачені ОСОБА_3 ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавали.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам закону, суд встановив, що кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 визнали себе винними , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні. Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, обтяжуючих обставин не встановлено, особу обвинувачених, які на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають, а також те, що даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч. 2 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підлягають покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, із застосуванням статті 75, 76 КК України.
Окрім того, ОСОБА_3 був засуджений вироком Високопільським районним судом Херсонської області 17.08.2017 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням строком на 2 роки, а тому, в силу правил ч. 4 ст. 70 КК України, слід визначити покарання за сукупністю злочинів з урахуванням призначеного покарання за цим вироком та покарання за попереднім вироком Високопільським районним судом Херсонської області 17.08.2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави,цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2017 року, укладену між прокурором та підозрюваними ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 травня 2017 року покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді одного року позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання із випробувальним строком на 1 рік, покласти на обвинуваченого згідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 травня 2017 року покарання за ст. 185 ч. 2 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Високопільським районним судом Херсонської області 17.08.2017 року, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із випробувальним строком на 2 роки, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 згідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі по 395, 48 гривень з кожного.
Вирок може бути оскаржений в Дніпровський апеляційний суд всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1