ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/2740/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/144/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
захисника: адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 березня 2012 року у виді позбавлення волі.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив із того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
На думку засудженого, він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
На обґрунтування апеляційних доводів вказує, що має 8 заохочень, виконує роботи з благоустрою установи та прилеглої території. Під час відбування покарання навчався, отримав диплом про загальну середню освіту. Не створює конфліктних ситуацій, підтримує зв`язок з родиною. Має психічне захворювання, у зв`язку з наявністю якого визнаний інвалідом з дитинства, що унеможливлює його перебування в установі виконання покарання.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
Вважає, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
На обґрунтування апеляційних доводів вказує, що ОСОБА_8 має 8 заохочень, отримане 1 стягнення погашене у встановленому законом порядку.
Установою виконання покарання засуджений характеризується позитивно. ОСОБА_8 з представниками адміністрації ввічливий. На заходи виховного впливу реагує вірно та своєчасно. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в належному стані.
Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення представника установи, який в судовому засіданні показав, що засуджений непрацевлаштований через брак місць на виробництві, виконавчий лист до бухгалтерії установи не надходив.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Колегія суддів вважає, що суд, проаналізувавши відомості про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, дані про особу засудженого в цілому, дійшов вірного висновку, що матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 березня 2012 року за ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ст.70 КК України та відбуває призначене йому покарання у виді 10 років позбавлення волі. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 17 березня 2016 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 вересня 2011 року по 13 квітня 2012 року. Початок строку: 02 вересня 2011 року. Кінець строку: 21 січня 2021 року.
На день подачі клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений фактично відбув більше 3/4 частини призначеного покарання.
На час розгляду судом клопотання засудженого установою виконання покарань ОСОБА_8 характеризується позитивно.
В характеристиці зазначено, що ОСОБА_8 з представниками адміністрації ввічливий і тактовний. На заходи виховного впливу реагує вірно та своєчасно. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в належному стані. На виробництві непрацевлаштований, проте виконує роботи з благоустрою відділення та прилеглої території. За характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. У колективі засуджених спілкується із засудженими позитивної спрямованості. Підтримує зв`язок з рідними шляхом листування. Приймає активну участь у житті відділення. ОСОБА_8 перебуває на обліку як схильний до суїциду.
За період відбування покарання засуджений має 8 заохочень, має 1 стягнення, яке на даний час зняте та погашене у встановленому законом порядку.
У вересні 2017 року установою виконання покарання йому було відмовлено у застосуванні заохочувальної норми у виді заміни покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.
У липні 2018 року установою виконання покарання ОСОБА_8 було відмовлено у поданні до суду клопотання про його умовно-дострокове звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.
Наведене свідчить, що поведінку засудженого протягом всього часу відбування покарання не можна вважати сумлінною , і такою , що доводить виправлення ОСОБА_8 .
Враховуючи дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, дані про особу засудженого, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість досягнення мети покарання при застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки ОСОБА_9 є таким, що становить небезпеку для суспільства.
Доводи апеляційних скарг зводяться до іншої оцінки захисником та засудженим обставин, встановлених судом та висновків суду.
Твердження апелянтів про те, що суд не в повній мірі дослідив відомості про особу та поведінку ОСОБА_8 за час відбування покарання є безпідставними.
Сама по собі позитивна характеристика засудженого не зобов`язує суд застосувати умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання за відсутності підстав і умов, передбачених статтею 81 КК України.
Відбуття певної частини призначеного покарання та наявність заохочень, здобуття засудженим загальної середньої освіти, самі по собі не можуть бути визнані підставою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Посилання апеляційної скарги засудженого про те, що наявність психічного захворювання унеможливлює його перебування в установі виконання покарання, є голослівним, оскільки матеріали провадження не містять відомостей про те, що подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.
Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.
При перевірці матеріалів провадження колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком суду, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4