№ 204/105/19
№ 1-кп/204/343/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000650 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковпаківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України;

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно наказу № 21 о/с від 08.06.2016 року командира військової частини НОМЕР_1 був зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду кулеметника 3-го відділення 2-го взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання доручених завдань.
Відповідно до Закону України «Про Оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.
07 листопада 2018 року, старший солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч наведених вище вимог статуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив розташування військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
02 січня 2019 року старший солдат ОСОБА_4 прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення припинено.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 , самовільно залишив військову частину, без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував поза межами військової частини з 07 листопада 2018 року до 02 січня 2019 року.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що дійсно в умовах особливого періоду, будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу на посаді кулеметника 3-го відділення 2-го взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 07 листопада 2018 року по 02 січня 2019 року, самовільно залишив розташування військової частини, перебував за її межами, в зв`язку з сімейними обставинами.
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням. Призначення іншого виду покарання, суд вважає недостатнім та недоцільним.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1