Справа № 274/3464/17
Провадження №1-кп/0274/192/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 04.01.2017 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 15 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 75, 76 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 16.01.2019 року Бердичівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до обмеження волі на строк 3 роки 6 місяців. Вирок набрав законної сили 16.02.2018 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

27.06.2017 року приблизно о 16 год. 20 хв. у ОСОБА_7 , який знаходився в залі очікування залізничного вокзалу ст. Бердичів, що розташований на площі Привокзальній № 1, м. Бердичева, виник умисел на заволодіння шахрайським шляхом майном раніше знайомого йому ОСОБА_5 , який також знаходився в залі очікування.
Після чого, ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний намір ввів в оману ОСОБА_5 , повідомивши про намір здійснити дзвінок з його мобільного телефону, на що останній довірившись ОСОБА_7 та не знаючи про його злочинні наміри погодився та передав йому свій мобільний телефон марки «Lenovo А5000» вартістю 2500 грн. у силіконовому чохлі вартістю 100 грн. із захисним склом вартістю 100 грн., споряджений сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., сім-картою мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 25 грн. на рахунку яких коштів не було, флеш картою на 32 ГБ вартістю 250 грн..
Отримавши вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_7 скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_5 та будучи впевненим, що його злочинні дії будуть непомічені потерпілим та іншими особами, з місця вчинення злочину пішов з телефоном останнього та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3000 грн..
16.08.2017 року у ОСОБА_7 , який перебував неподалік залізничного вокзалу ст. Бердичів, що знаходиться за адресою: м. Бердичів, площа Привокзальна № 1, виник умисел на заволодіння шахрайським шляхом мобільним телефоном «ZTE Blade L110», належним ОСОБА_8 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 приблизно о 22 год. 00 хв. 16.08.2017 повторно шляхом обману, а саме під приводом необхідності здійснення дзвінка, повідомив неправдиві відомості раніше незнайомій ОСОБА_8 та попросив її мобільний телефон марки «ZTE Blade L110» вартістю 1100 грн., спорядженому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн. та флеш картою, об`ємом 2 ГБ вартістю 75 грн..
Отримавши вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_7 скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_8 та будучи впевненим, що його злочинні дії будуть непомічені потерпілою та іншими особами, з місця вчинення злочину пішов з телефоном останньої та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1200 грн..
24.08.2017 року у ОСОБА_7 , який перебував на зупинці громадського транспорту, що неподалік будинку № 71, вул. Житомирській, м. Бердичева, виник умисел на заволодіння шахрайським шляхом мобільним телефоном «UleFone Metal», належним ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 приблизно о 22 год. 00 хв. 24.08.2017 року повторно шляхом обману, а саме під приводом необхідності здійснення дзвінка, повідомив неправдиві відомості раніше незнайомому ОСОБА_9 та попросив його мобільний телефон марки вартістю 2000 грн. із захисною плівкою вартістю 75 грн., у шкіряному чохлі вартість 100 грн., спорядженому сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн..
Отримавши вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_7 скориставшись неуважністю потерпілого ОСОБА_9 та будучи впевненим, що його злочинні дії будуть непомічені потерпілим та іншими особами, з місця вчинення злочину пішов з телефоном останнього та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2200 грн..
06.10.2017 року близько 03 години 10 хвилин ОСОБА_7 , разом з раніше не знайомим йому ОСОБА_10 , перебували на пероні залізничного вокзалу розташованого за адресою: м. Бердичів, пл. Привокзальна, 1, де очікували на потяг. В цей час та місці у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме: мобільним телефоном марки « FS507» вартістю 1795 грн., спорядженим сім-карткою мобільного оператора "Лайфселл" вартістю 20 грн. та флеш картою ємністю 4 Гб. вартістю 80 грн., що належить ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_10 його мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка та пообіцяв повернути його після розмови.
ОСОБА_10 , не знаючи про злочинний намір ОСОБА_7 , розраховуючи його порядність, без будь - якого примусу, власноручно передав йому мобільний телефон марки «Fly FS507».
Після чого ОСОБА_7 , утримуючи при собі мобільний телефон, належний ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зник.
Таким чином ОСОБА_7 шляхом обману заволодів мобільним телефоном марки «Fly FS507» вартістю 1795 грн., споряджений сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 20 грн. та флеш картою ємністю 4 Гб., вартістю 80 грн., що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1895 грн. 00 коп.
Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Кримінальна відповідальність за злочини у вчиненні яких визнається винуватим ОСОБА_7 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованих діянь визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся. Суду повідомив, що 27.06.2017 року приблизно о 16 год. 20 хв. він в залі очікування залізничного вокзалу станції Бердичів зустрівся з потерпілим ОСОБА_5 . Під приводом подзвонити, попросив в нього мобільний телефон «Lenovo А5000», який в подальшому продав.

16.08.2017 року приблизно о 22 год. перебуваючи на залізничному вокзалі, він підійшов до пари, яка сиділи на лавочці. Сказав, що в нього хворіє мати та йому потрібно подзвонити. Після того, як потерпіла дала йому свій мобільний телефон «ZTE Blade L110», він ніби набираючи номер пішов. Телефон він залишив собі. При затриманні, поліцейські телефон вилучили.
24.08.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв., він перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Житомирська в м. Бердичеві під приводом необхідності здійснення дзвінка попросив мобільний телефон в потерпілого ОСОБА_9 . В потерпілого був мобільний телефон «UleFone Metal». Отримавши вказаний мобільний телефон, він скориставшись неуважністю ОСОБА_9 пішов з його телефоном, який в подальшому продав.
06.10.2017 року близько 3 год. 10 хвилин він перебуваючи на пероні залізничного вокзалу в м. Бердичеві під приводом подзвонити попросив телефон в потерпілого ОСОБА_10 . Потерпілий дав йому мобільний телефон «Fly FS507». Скориставшись неуважністю потерпілого, телефон він забрав та в подальшому продав.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що з обвинуваченим вони знайомі, разом навчалися, стосунки нормальні. Того дня він мав їхати на роботу. Прийшов на вокзал, там зустрів ОСОБА_11 . Привітавшись, вони почали спілкувати між собою. В ході розмови обвинувачений попросив у нього мобільний телефон щоб подзвонити. Коли він дав обвинуваченому свій телефон, то спочатку він по телефону з кимось говорив, а потім сказав, що відійде, подивиться розклад електричок. Коли він повернувся в сторону розкладу, то обвинуваченого там не було. Тоді він вибіг на вулицю, де у перехожого взяв телефон, щоб подзвонити на свій номер, бо думав, що може обвинувачений кудись відійшов. Його сім-карта була виключена. З"ясувавши у касира, що на вокзалі поліції немає, він поїхав на роботу. Повернувшись через три днів, він із заявою звернувся до поліції. Самостійні пошуки обвинуваченого позитивних результатів не дали. Обвинувачений перед ним не вибачався. Вважає, що обвинувачений має нести відповідальність за свої дії, на суворості покарання не наполягає.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що обвинуваченого не знає. Того вечора вона з чоловіком йшли з роботи, присіли на лавочці, що на вокзалі. Було темно, приблизно 22 год. До них підійшов молодий чоловік, привітався, сказав, що в нього неприємності, що йому потрібно подзвонити матері, попросив мобільний телефон. Хлопець був аккуратний та ввічливий. Вона дала йому свій мобільний телефон. Взявши телефон, хлопець відвернувся, почав ніби-то дзвонити, відійшов на кілька кроків. В цей час вони з чоловіком між собою розмовляли. Коли вона повернулася в сторону хлопця, то його вже не було. Вони одразу викликали поліцію. На другий день ближче до обіда поліцейські привезли фото хлопця, який в неї взяв телефон. Ним був обвинувачений. Від поліцейських вона дізналася, що обвинуваченого знайшли в лісі. При йому був належний їй мобільний телефон. Сімки в телефоні не було, була лише карта пам"яті. З обвинуваченим вони зустрічалися в поліції, він вибачався. Вважає, що обвинувачений за свій вчинок має бути покараний. На суворості покарання не наполягає.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Матеріальних, моральних претензій до обвинуваченого не має. Міру покарання просить призначити на розсуд суду (а.п. 16 т. 4).

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся. Про причину неявки суд не сповістив.

Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши наведені докази з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд вважає винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованих діянь доведеною повністю.
Дії ОСОБА_12 , які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 190 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, вчинив ряд нових умисних злочинів в період іспитового строку, свою вину у скоєному визнав, за місцем проживання характеризується негативно, веде антигромадський, бродяжницький спосіб життя, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває, під час судового розгляду оголошувався в розшук.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, думки потерпілих про призначення покарання, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Зважаючи на те, що злочин обвинуваченим скоєно до постановлення попереднього вироку відносно нього, остаточне покарання йому суд визначає в порядку ч 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.
Цивільні позови у провадженні не пред"явлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб до суду не подано.

Враховуючи призначене покарання, особу обвинуваченого, до набрання вироком законний сили, але не довше ніж на 2 місяці, обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Остаточне покарання ОСОБА_7 визначити в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком а також за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 16.01.2019 року, а саме у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання у виді обмеження волі строк попереднього ув`язнення та час слідування під вартою до виправного центру з 04.09.2018 року до дня прибуття у виправний центр за правилами частин 1, 5 ст. 72 КК України (в ред. від 18.05.17) з розрахунку, що одному дню утримання під вартою відповідає два дні обмеження волі.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

CD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон марки «ZTE Blade L110» переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_8 , залишити потерпілій ОСОБА_6 ;
мобільний телефон марки «UleFone Metal» переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 залишити потерпілому ОСОБА_9 ;
сім-карту мобільного оператора "Лайф" з абонентським номером НОМЕР_1 , яка зберігається в камері зберігання речових доказів Бердичівського ВП, повернути потерпілому ОСОБА_10 ..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1