ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5672/17
провадження № 1-кп/753/239/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисника ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0012593 за обвинуваченням
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської обл., українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 19.01.2005 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 2) 22.05.2005 року Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України 2 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 17.11.2010 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 4) 11.06.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 5) 20.12.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_13 , 05.11.2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 26, помітив раніше незнайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виходив з відділення банку «ОЩАДБАНК». Розуміючи та сподіваючись на те, що у ОСОБА_11 при собі можуть бути грошові кошти, у ОСОБА_13 раптово виник злочинний корисливий умисел направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з метою підбору вдалого місця для скоєння злочину, останній вирішив прослідкувати за потерпілим.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужими майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_13 прослідкував за ОСОБА_11 до під`їзду № 7, будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає останній. В подальшому, ОСОБА_13 , продовжуючи слідкувати за потерпілим, увійшов вслід за ним до приміщення під`їзду. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_13 переконавшись, що на сходинковому майданчику між першим та другим поверхами немає сторонніх осіб, які би могли перешкодити йому вчинити злочин, перебуваючи за спиною потерпілого ОСОБА_11 , раптово, ліктем правої руки наніс удар в потиличну зону голови ОСОБА_11 , від чого потерпілий відразу впав на підлогу та втратив свідомість. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_13 , користуючись безпорадним станом потерпілого, обшукав кишені одягу останнього, в результаті чого заволодів його майном, а саме: гаманцем чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти у сумі 20 гривень 00 копійок, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , посвідченням учасника бойових дій № НОМЕР_1 від 18.03.1999 р. та книжкою «Ощадбанку» з квитанціями, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, та з місця вчинення злочину зник.

Крім того, ОСОБА_13 , 17.12.2016 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи у власних справах біля будинку № 24 по вул. Ревуцького у м. Києві, помітив, що біля банкомату банку «Ощадбанк» стоїть ОСОБА_10 , 1939 р.н., який в цей час знімав грошові кошти. В цей момент у ОСОБА_13 виник злочинний корисливий умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з метою підбору вдалого місця для вчинення злочину, останній вирішив прослідкувати за потерпілим.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_13 прослідкував за ОСОБА_10 до 7-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де проживає останній. В подальшому ОСОБА_13 , продовжуючи слідкувати за потерпілим, увійшов вслід за ним до приміщення під`їзду, де в цей час перебувала стороння, невстановлена досудовим слідством особа, в зв`язку з чим ОСОБА_13 вирішив далі продовжити рух за ОСОБА_10 , та увійшов вслід за ним до ліфтової кабіни на 1-му поверсі вказаного будинку.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_13 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, на 3-му поверсі вийшов з ліфтової кабіни за ОСОБА_10 , який нічого не підозрюючи, почав рухатись до вхідних дверей своєї квартири. В цей момент ОСОБА_13 , переконавшись, що на сходинковому майданчику 3-го поверху немає сторонніх осіб, які би могли перешкодити йому вчинити злочин, перебуваючи за спиною потерпілого ОСОБА_10 , ліктем своєї правої руки наніс удар в потиличну зону голови ОСОБА_10 , від чого потерпілий відразу втратив свідомість, впавши на підлогу, та отримав тілесні ушкодження: синці на правому скаті носу, в лівій скронево-вилично-щічній ділянці з переходом в проекцію горизонтальної гілки нижньої щелепи, нижньощелепний трикутник та на передню поверхню шиї у верхню третину; садна в лобній ділянці по серединній лінії, на спинці носу; злам кромки 3-го зуба зліва верхньої щелепи на його висоти, що відносяться до категорії легких. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_13 , користуючись безпорадним станом потерпілого, який лежав на підлозі, обшукав кишені одягу останнього, та заволодів наступним майном: грошовими коштами у сумі 150 гривень 00 копійок, мобільним телефоном фірми «Keneksi S9» чорного кольору, вартістю 599 гривень 00 копійок, банківською карткою, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, а всього майном на загальну суму 749 гривень 00 копійок, після чого з місця вчинення злочину зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, та суду пояснив що 05 листопада 2016 року він зі своєю дівчиною ОСОБА_14 перебував в приміщенні «Ощадбанку», дівчина комусь допомогла. Потерпілого ОСОБА_11 він вперше побачив в залі суду. Щодо другого епізоду суду показав, що він, перебуваючи з ОСОБА_14 на ярмарку, відійшов за своєю потребою. Справляючи нужду побачив, що неподалік йшов п`яний чоловік ОСОБА_10 , який впав та в нього при цьому випав телефон, і піднятись йому допомогла якась жінка. Він, обвинувачений, підійшов на місце, де впав чоловік та підняв телефон. В подальшому він віддав телефон ОСОБА_14 , яка декілька разів здавала телефон до ломбарду на свій паспорт. Також вказав, що його з ОСОБА_14 затримали працівник поліції, які дали дівчині гроші, аби вона викупила телефон, і в подальшому поклали телефон йому до кишені.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_13 своєї причетності до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, винність останнього в повному обсязі підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені та перевірені судом в ході судового провадження.

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_11 ,
що мав місце за адресою м. Київ, вул. Ревуцького, 27, під`їзд № 7

Так, будучи допитаним в ході судового розгляду, потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що 05.11.2016 року, близько 11-12 год., він після вуличного ярмарку пішов до «Ощадбанку», щоб отримати пенсію, яка поступила на рахунок, однак через те, що гроші для видачі були відсутні, йому сказали підійти наступного дня та дали записку із зазначенням дати. Він поклав паспорт, ощадкнижку та записку до правої кишені куртки, гаманець, посвідчення УБД, картки з магазинів були у лівій кишені куртки. Після чого, зайшовши до магазину, він направився додому. Коли він відкрив двері під`їзду за ним заскочив обвинувачений, який зімітував, що піднявся на другий поверх. Він, потерпілий, піднявся на проліт, аби перевірити поштову скриньку, тільки вставив ключ, і в цей час отримав страшенний удар по голові, не виключає що із застосуванням кастету, в потилично-скроневу зону праворуч, від якого втратив свідомість та впав на будівельне сміття, оскільки в під`їзді проводився ремонт. Коли він прийшов до тями з носа йшла кров, одяг був розстібнутий та кишені були порожні. Після того як він зателефонував, а на наступний звернувся до поліції, йому подзвонили з ринку та сказали, що на ринку знайдені його документи, пізніше йому було повернуто посвідчення УБД, паспорт та розірвану ощадкнижку. З ощадкнижки були зняті всі гроші та начальник ощадкаси показала відео, де були два хлопці та дівчина, які їх зняли. В подальшому зняті кошти були зараховані працівником «Ощадкаси». Вказав, що йому було пред`явлено фотознімки для впізнання, при цьому в райвідділі самого ОСОБА_13 йому не показували. Підтвердив, що напад на нього вчинив саме обвинувачений ОСОБА_13 .
Згідно даних протоколу прийняття заяви ОСОБА_11 від 05.11.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення, 05.11.2016 року, близько 12 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 17, під`їзд № 7, на першому поверсі відкрито заволоділи особистим майном, шляхом вільного доступу.
Згідно даних поданої ОСОБА_11 заяви, зареєстрованої в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 07.11.2016 року з долученою квитанцією, останній повідомляв про те, що його документи знайдено на ринку «Позняки», та в подальшому ним виявлено, що з ощадкнижки знято гроші в сумі 2800 грн. При зверненні до Ощадкаси йому повідомили, що в наявності є дані відеоспостереження та документи щодо зняття коштів.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.11.2016 року зі схемою та фототоблицею, слідчим ОСОБА_15 , в присутності двох понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_16 , на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця нападу на потерпілого ОСОБА_11 , зафіксовано проведення будівельних робіт в приміщенні, наявність поштових скриньок, розташованих за сходами, що ведуть на перший поверх праворуч.
Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з фототаблицею до нього від 30.12.2016 року, слідчим потерпілому ОСОБА_11 в присутності двох понятих для впізнання було надано 4 фотознімки, який серед пред`явлених йому фотознімків осіб, на фотознімку № 3 впізнав ОСОБА_13 , як особу, яка 05.11.2016 року нанесла йому тілесні ушкодження та викрала особисті документи та гроші. Вказану особу впізнав за рисами та формою обличчя, волоссям.

Будь-яких порушень, які би вказували на недопустимість вказаного протоколу, як доказу в даному кримінальному провадженні, судом не встановлено. Так, проведення пред`явлення особи для впізнання регламентовано положеннями ст. 228 КПК України, при цьому будь-яких імперативних обов`язків щодо необхідності проведення вказаної слідчої дії саме шляхом пред`явлення особи вказана норма не містить. Також відповідно до імперативної вказівки ч. 7 ст. 223 КПК України дана слідча дія була проведена в присутності двох незаінтересованих осіб (понятих), а потерпілий вказав на індивідуальні ознаки, за якими він може впізнати та впізнав обвинуваченого. При цьому з даних фототаблиці вбачається, що слідчим при проведенні вказаної процесуальної дії було дотримано вимоги ч. 7 ст. 228 КПК України щодо вимог до фотознімків осіб, які надавались для впізнання.

Відповідно до даних рапорту о/у ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві ст. лейтенанта поліції ОСОБА_17 , останнім, на виконання доручення слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_18 , було отримано відеозапис з камери внутрішнього спостереження банку «Ощадбанк», на якому зафіксовано громадян ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які перебували в приміщенні «Ощадбанку» по вул. Ревуцького, 26, де було знято кошти з карти потерпілого ОСОБА_11 .

При відтворенні відеозаписів, що містяться на диску «DVD-R», перебіг яких відповідає даним протоколу огляду диску від 28.12.2016 року, вбачається, що наявні на вказаному диску файли містять інформацію про те, 05.11.2016 року, в період з 14 год. 00 хв. до 14 год. 26 хв., ОСОБА_13 , який був одягнутий в темну куртку зі світлим капюшоном в клітинку всередині, та ОСОБА_14 перебували в приміщенні «Ощадбанку» по вул. Ревуцького, 26, де було знято кошти з карти потерпілого ОСОБА_11 , згідно квитанції № 19779125 (№ 366628790) від 05.11.2016 року.

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_10 ,
що мав місце за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 29, під`їзд № 7:

Потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що 17.12.2016 року, приблизно о 14 год. 00 хв., повертався із ярмарку додому, та підійшовши до свого будинку АДРЕСА_2 , став біля під`їзду, щоб дістати ключі, позаду підійшло двоє чоловіків та жінка, які після того як він відкрив двері, прослідували за ним спочатку до під`їзду, а потім і до ліфту. Вказані особи, серед яких був обвинувачений, якого він добре запам`ятав ще з вулиці, та добре роздивися у відображенні в дзеркалі ліфту, весь час знаходилися позаду та про щось між собою перемовлялися. На третьому поверсі він, потерпілий, вийшов з ліфту, проте не встиг дійти до своєї квартири, оскільки обвинувачений наблизився до нього з ліфту та чимось наніс удар в потиличну частину, від чого він впав та знепритомнів. Отямившись він відчув, як хтось нишпорить у нього по кишенях, а потім побачив, як особа у взутті, в якому був обвинувачений, спустився сходами. В нього викрали мобільний телефон, гроші в сумі 150 грн. та банківську картку. Коли він зміг встати, то гукнув дружину, попросив її принести рушник, щоб перев`язати рану, після чого пішов заблокував картку та написав заяву до поліції. Не виключає, що до нього було застосовано електрошокер.
Із витягу з інформаційно-пошукової системи «АРМОР» вбачається, що 17.12.2016 року було зареєстровано повідомлення лікаря, про те, що ОСОБА_10 отримав забій м`яких тканин лобної ділянки голови, забій м`яких тканин носа, ЗЧМТ.
Відповідно до протоколу прийняття заяви ОСОБА_10 від 17.12.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого 17.12.2016 року, близько 14 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 29, невідомий чоловік наніс удар по обличчю та відкрито заволодів грошовими коштами та мобільним телефоном.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.12.2016 року слідчий ОСОБА_15 , в присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_10 , оглянув місце нападу на потерпілого ОСОБА_10 на 3-му поверсі будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3181 від 29.12.2016 року, у гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені наступні ушкодження:
- синці на правову скаті носу-1, в лівій скронево-виличній-щічній ділянці з переходом в проекцію горизонтальної гілки нижньої щелепи, нижньощелепний трикутник та на передню поверхню шиї у верхню третину-1;
- садна в лобній ділянці по середній лінії-1, на спинці носу-1;
- злам коронки 3-го зуба зліва верхньої щелепи на його висоти.
Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від не менш ніж 5 (п`яти) дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за строком їх утворення можуть відповідати вказаному в постанові терміну 17.12.2016 року. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень (що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої страти працездатності).
Відповідно до даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.12.2016 року слідчим потерпілому ОСОБА_10 , в присутності двох понятих, для впізнання було пред`явлено 4 особи, який в категоричній формі із зазначенням конкретних ознак рис обличчя, під особою за № 3 впізнав саме ОСОБА_13 , як особу, яка 17.12.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила розбійний напад на нього. Будь-яких порушень при проведенні вказаної слідчої дії органом досудового розслідування допущено не було, протокол підписано понятими та учасниками, в тому числі і ОСОБА_13 , без зауважень.
Згідно відповіді з Ломбарду «Свіжа копійка» № 1589/12 від 20.12.2018 року вбачається, що 17.12.2016 року, о 16 год. 17 хв. гр. ОСОБА_14 було закладено мобільний телефон марки «Keneksi S9», та відкуплено останньою 23.12.2016 року, а також повторно закладено вказаний телефон 25.12.2016 року о 17 год. 27 хв., та відкуплено останньою 26.12.2016 року, що підтверджується копіями договорів застави та викупу № № 291-16008637, НОМЕР_2 .

Також винність ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доводиться наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.12.2016 року, в приміщенні службового кабінету № 315 Дарницького УП, що по вул. Кошиця, 3-а в м. Києві, в присутності двох понятих, громадянин ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сєвєродонецька, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , добровільно видав для вилучення мобільний телефон «Keneksi» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , всередині якого знаходиться сім-картка МТС з номером НОМЕР_5 , яким, як повідомив останній, 17.12.2016 року, він відкрито заволодів з застосуванням насильства за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, ОСОБА_13 , добровільно видав для вилучення куртку-пальто сірого кольору із капюшоном, в яку був одягнений на час огляду та під час вчинення злочину.
Вказані обставини вилучення одягу та телефону були підтверджені показаннями свідка ОСОБА_19 , який, будучи допитаним в ході судового провадження показав, що він був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час вилучення одягу та телефону. При цьому хлопець добровільно видав речі, які в подальшому були вилучені. При вилученні одягу та телефону також були присутні поліцейські та іще один понятий. Вказав, що телефон, зі слів останнього, ОСОБА_13 забрав у людини похилого віку, якій наніс удар в затилок. Працівниками поліції було складено протокол, в якому він підписався, оскільки викладені в ньому обставини відповідали дійсності.

Аналогічні показання надав і свідок ОСОБА_20 , який також був запрошений в якості понятого, та підтвердив, що дійсно, він, разом іще з одним понятим були присутніми під час того, як у обвинуваченого із кишені пальто було вилучено мобільний телефон чорного кольору, який зі слів останнього, він відібрав у людини похилого віку, на яку здійснив напад у вечірній час доби. Крім того, у обвинуваченого було вилучено і пальто, в яке він був одягнений. Працівниками поліції було складено протокол, який ним було прочитано та підписано, так як обставини викладені у ньому відповідали дійсності.
Із заяви, власноруч написаної ОСОБА_13 , вбачається, що він надав добровільну згоду на огляд та вилучення телефону та його куртки.
При огляді в судовому засіданні речового доказу куртки, обвинувачений не заперечував, що в цій куртці він 05.11.2016 року знаходився в приміщенні «Ощадкаси».
Виходячи із сукупності наведених раніше доказів суд вважає, що показання допитаної в судовому засіданні, за ініціативою захисту, свідка ОСОБА_14 є такими, що не спростовують висновків суду про доведеність винності ОСОБА_13 в інкримінованих йому діяннях виходячи з наступного.

Так, свідок ОСОБА_14 суду показала, що із обвинуваченим знайома, разом винаймали житло. ОСОБА_13 ні до кого будь-яких насильницьких дій не вчиняв. Вони дійсно заходили до «Ощадбанку», щоб перевірити картку, але через технічні неполадки були змушені звернутися до працівників банку. Їх було затримано працівниками поліції за місцем тимчасового проживання, які не представились і не пояснили причини затримання. Коли їх затримали, до них із ОСОБА_21 застосовували фізичну силу, казали, щоб вони зізналися, але вона не розуміла в чому саме. Телефон ОСОБА_21 підкинули працівники поліції, які надали їй гроші, аби вона викупила телефон. Разом з тим суд вважає показання свідка про не вчинення злочинів ОСОБА_13 такими, що спростовуються сукупністю викладених раніше доказів. Також, враховуючи близькі стосунки свідка та обвинуваченого, суд оцінює їх як такі, що дані з метою допомогти уникнути обвинуваченим відповідальності. Крім того, свідок підтвердила, що саме ОСОБА_13 дав їй мобільний телефон та попросив закласти в ломбард.

Показання потерпілих щодо обставин вчинених на них нападів є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд визнає їх належними, допустимим, достовірними та такими, що відповідають дійсності. Будь-яких даних, які би свідчили про обмову потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинуваченого ОСОБА_13 , ні в ході досудового розслідування, ні в судовому засідання, не здобуто.

Деякі неточності в показаннях потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 щодо обставин застосування щодо них насильства, з урахуванням інших наведених у вироку доказах, не впливають на висновки суду щодо доведеності вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинів щодо потерпілих, та обумовлені особливістю сприйняття подій різними особами та спливом часу, а також загальним станом потерпілих після нападу.

Викладені докази, які були ретельно досліджені судом, повністю спростовують версію сторони захисту про те, що ОСОБА_13 не причетний до розбійних нападів на ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , і оцінюється судом як обрана позиція захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.
Також, даних про те, що обвинуваченим подавались будь-які скарги на незаконність дій працівників поліції до суду не подано. За таких обставин доводи сторони захисту про застосування до обвинуваченого незаконних методів ведення досудового розслідування, і як наслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності, є неспроможними.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при проведенні досудового розслідування судом не встановлено.

При цьому показання свідка ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_13 з дівчиною, у січні 2017 року, знімав квартиру подобово і в цей час працівники поліції їй повідомили, що ОСОБА_13 обвинувачується в пограбуванні квартир, та свідка ОСОБА_23 про те, що обвинувачений восени працював на підприємстві свідка, але після підозри у викраденні речей свідок звернувся до поліції, а ОСОБА_13 зник, суд вважає неналежними доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони жодним чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 91 КПК України, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, враховуючи конкретні обставини нанесення удару потерпілим, а саме у життєво важливу частину тіла голову, та сила, з якою такі удари було завдано, а також наслідки падіння потерпілих з висоти власного зросту, та втрата останніми свідомості, суд вважає, що при вчиненні інкримінованих злочинів ОСОБА_13 застосував до потерпілих насильство, яке є небезпечним для здоров`я особи, що зазначала нападу. Разом з тим припущення потерпілих щодо застосування обвинуваченим кастету та електрошокеру свого підтвердження не знайшли.
З огляду на викладене, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, суд вважає доведеною винність ОСОБА_13 у вчиненні нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 187 КК України, а також у вчиненні нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 187 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинних діянь.
Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик немає, не навчається та офіційно не працює, на спеціальних обліках не перебуває, його молодий вік, сімейний стан.
Крім того, суд приймає до уваги те, що обвинувачений, будучи судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисні корисливі злочини, із застосуванням насильства, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_13 вчинив нові умисні злочин, маючи судимість за умисні злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 289 КК України.
З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та суспільну небезпеку скоєного, конкретні обставини справи та характер злочинних діянь, дані про особу обвинуваченого, його власну оцінку подій, наявність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_13 представляє собою підвищену небезпеку для суспільства, і тому приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, та призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей, вважаючи вказане покарання необхідним та достатнім, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання чи призначення іншого розміру чи виду покарання.
Оскільки ОСОБА_13 вчинив злочини з корисливих мотивів до нього повинно бути застосоване і додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Приймаючи до уваги всі обставини справи, суд при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, оскільки ОСОБА_13 вказані злочини вчинив до постановлення вироку Дніпровським районним судом м. Києва від 20.12.2018 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. Приймаючи до уваги всі обставини справи суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_13 та міри покарання, призначеної судом, яке належить відбувати реально, суд вважає, що запобіжний захід ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.
Крім того, відповідно до Закону від 18 травня 2017 року за № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, згідно якої передбачено зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Разом з тим, згідно редакції вказаної частини статті, яка діяла на момент вчинення злочинів, строк попереднього ув`язнення зараховувався у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи положення ст. 5 КК України, згідно яких закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд вважає, що в строк відбування покарання необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення за правилами, що діяли до 21 червня 2017 року.
Питання речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_13 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 6 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2018 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Початок строку відбування покарання відраховувати з 09.02.2017 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 09.02.2017 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази, а саме:
- мобільний телефон «Keneksi» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , всередині якого знаходиться сім-карта «МТС» з номером телефону НОМЕР_5 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 залишити у власності останнього;
- речі ОСОБА_13 , а самекуртку-пальто, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_13 залишити у власності останнього;
- DVD-R диск «MastAK» залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя