Справа № 583/3476/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2019 р. м.Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у колегіальному складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого у кримінальному провадженню № 0000317 від 19.05.2018 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 347 КК України,

про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про скасування арешту майна, вилученого під час огляду домоволодіння обвинуваченого у зв`язку з тим, що арешт майна накладено не обґрунтовано, оскільки обшук майна здійснено без дозволу слідчого судді та з порушенням його суттєвих умов.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що автомобіль, речі з нього були вилучені в ході обшуку домоволодіння, дозвіл на проведення якого надано у встановленому законом порядку.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Так, 22.05.2018 року ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області надано дозвіл на проведення обшуку у житлі, нежитлових спорудах за адресою АДРЕСА_1 .

В ході обшуку було вилучено автомобіль марки ВАЗ-21214, легковий універсал, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2008 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на вказаний автомобіль, зареєстрований за ОСОБА_9 , та два ключі з брелоком сигналізації до вказаного автомобіля; спортивну кофту сірого кольору з чорними вставками «EVERLAST»; пару чорних матерчатих рукавичок; спортивну кофту сірого кольору «NIKE»; спортивні штани світло-сірого кольору «Adidas»; спортивні штани світло-сірого кольору; спортивні штани синього кольору; мобільний телефон Samsung Galaxy J7 чорного кольору в силіконовому чохлі, з сім-карткою Київстар, IMEI: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , в чорному матерчатому чохлі з написом Polarized; коробку білого кольору від вказаного мобільного телефону; дві пластикові картки від сім-карт Київстар № НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; мобільний телефон Samsung JT-E1200і, IMEI: НОМЕР_8 чорного кольору; мобільний телефон чорного кольору «Нокіа», IMEI: НОМЕР_9 із сім-картою МТС № НОМЕР_10 ;

Вказане вище майно, постановою від 22.05.2018 року визнане речовими доказами у справі.
Ухвалою слідчого судді від 25.05.2018 на вилучене майно було накладено арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Відповідно до ст.. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
В той же час, відповідно до ч. 9 ст.. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Таким чином, оскільки речові докази надані суду і вже досліджені в судовому засіданні, оцінка щодо їх належності та допустимості у даному кримінальному провадження, а також їх подальша доля буде вирішена в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.
Таким чином суд прийшов до висновку що клопотання про скасування арешту майна, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 89, 100, 171, 174, 372, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3