У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, -

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 14.12.2018р. в ході проведення обшуку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 -паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданий 28.11.1996 Нахимовським РВ УМВС України в м. Севастополь та паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 29.06.2014.

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000178 від 29.11.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.

Досудовим розслідуванням досліджуються обставини незаконного переміщення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через митний кордон України в зоні митного контролю МП "Спеціалізований" Київської міської митниці ДФС міжнародного поштового відправлення із вмістом 50 таблеток, які відповідно до висновку УНДІСТ та СЕ СБУ № 209/5 від 27.11.2018 містять у собі психотропну речовину, обіг якої обмежений - «2С-В» (4-бромо-2,5-деметилоксифенілетиламін), загальною масою 7, 375 г, яке слідувало з Королівства Нідерландів до України на ім`я ОСОБА_8 .

Так, 14.12.2018 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України та повідомлення ГВ БКОЗ Управління СБ України в Одеській області, з метою врятування майна (речей, предметів, документів, що зберегли на собі сліди злочинів або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження, а також майна, яке здобуте у результаті вчинення кримінальних правопорушень) та його вилучення, слідчим в ОВС слідчого відділуУправління СБ України в Одеській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_9 проведено обшук квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом проведення якого виявлено та вилучено наступне: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданий 28.11.1996 Нахимовським РВ УМВС України в м. Севастополь та паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 29.06.2014.

В рамках досудового розслідування ОСОБА_8 затримано за обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, вищевказані речі та документи містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались підозрюваною та іншими причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені в ході обшуків речі, предмети та документи, у вигляді електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, документів, мають значення для дослідження обставин використання при вчинені кримінального правопорушення.

З метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей, предметів і документів, які за обставинами кримінального провадження можуть бути визнані речовими доказами слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, згідно з письмовою заявою слідчого просить здійснити розгляд клопотання за відсутності сторони обвинувачення.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явилися, відповідно до письмової заяви власника майна, остання просить здійснити розгляд клопотання за відсутності власника майна та його представника.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Дослідженням клопотання встановлено, що в порушення ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначена мета та відповідне обґрунтування необхідності такого арешту.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, стороною обвинувачення повинно бути зазначено правову підставу для арешту майна.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Отже, під час розгляду клопотання слідчого наведених правових підстав та мети арешту зазначеного у клопотанні майна не встановлено.

За таких обставин застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника майна.

Тому у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

29.12.2018