Справа № 159/3555/18
Провадження № 1-кс/159/922/19
УХВАЛА
про арешт майна
13 травня 2019 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у об`єднаному кримінальному провадженні №0001052 від 12.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
Слідчою ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_4 , внесено до суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001052 від 12.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України.
Клопотання надійшло до суду 13 травня 2019 року.
Слідчий та прокурор подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, дійшов таких висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Перелік майна, зазначеного в клопотанні: куртка, належна неповнолітній ОСОБА_5 , та кепка, належна ОСОБА_6 .
Підстава, у зв`язку з якою необхідна заборона розпорядження майном: зазначена куртка та кепка, є речовими доказами,що підтверджує вчинення діяння, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України.

Враховано наслідки арешту майна для інших осіб: через неможливість розпорядження вказаним майном інтереси інших осіб не будуть порушені.

Оцінка розумності та співрозмірності обмеження права власності на майно та потреб кримінального провадження: обмеження розпорядження вказаним майном, з огляду на потреби кримінального провадження, є розумним та співрозмірним, оскільки в подальшому самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами можуть виступати важливими речовими доказами, можуть бути використані як доказ.
Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. ч. 3, 11 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що добровільно видана 15.03.2019 року куртка, належна неповнолітній ОСОБА_5 та кепка, належна ОСОБА_6 , є речовими доказами по кримінальному провадженню, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, на нього слід накласти арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

Клопотання слідчого Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на куртку, належну неповнолітній ОСОБА_5 , та кепку, належну ОСОБА_6 , та зберігати вищевказані речі до прийняття кінцевого процесуального рішення в камері схову речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, що розташований за адресою: вул. Незалежності 119 А, м. Ковель Волинська область, заборонивши розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК за клопотанням власника чи володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1