Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7885/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року колегія суддів палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

скаржника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2018 року,

встановила:

Згідно оскаржуваної ухвали слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного 04.05.2018 р. до ЄРДР за № 0001058 із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 382 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що за результатами досудового розслідування слідчим дано об`єктивну оцінку зібраним доказам та винесено мотивовану постанову про закриття кримінального провадження. Також, зазначено, що викладені в скарзі посилання на порушення прокурором ОСОБА_8 норм процесуального права були предметом розгляду кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, рішенням якої за №223-дп-18 від 30.05.2018 дисциплінарне провадження, відкрите за скаргою ОСОБА_7 , було закрите у зв`язку із відсутністю в діях прокурора ОСОБА_8 дисциплінарного проступку

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу слідчого судді постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, та зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування.
Зазначає, що 19.12.2017 слідчий суддя Королівського районного суду м. Житомира постановив ухвалу, якою зобов`язав уповноважену особу прокуратури Житомирської області розглянути його заяву від 11.12.2017 в порядку та строки передбачені ст. 214 КПК України, про результати повідомити заявника. Згадана ухвала набула законної сили 19.12.2017. Однак, уповноваженою особою прокуратури Житомирської області, якій було доручено виконати зазначену ухвалу суду від 19.12.2017р., прокурором ОСОБА_8 відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесено не було, судове рішення не виконано, а йому надано відписку.

На думку апелянта в діях прокурором ОСОБА_8 є наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Висловлює думку, що ухвала слідчого судді від 17.10.2018р. - це просто спроба допомогти уникненню слідчого ОСОБА_9 від виконання своїх прямих обов`язків по захисту права особи та розслідуванню злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора та слідчого, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін, перевіривши ухвалу, в межах ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя за наслідками розгляду скарги повинен прийняти одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, а саме:

1) скасувати рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язати припинити дію;
3) зобов`язати вчинити певну дію;
4) відмовити у задоволенні скарги.

Зі змісту цих положень закону слідує, що в ухвалі слідчого судді повинно бути конкретно та зрозуміло зазначено хто і яку дію зобов`язаний виконати. В даному випадку, слідчий суддя повинен був зобов`язати конкретну посадову особу внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Проте, як вбачається зі змісту ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 19.12.2017 року, слідчий суддя вказав про необхідність розгляду заяви ОСОБА_7 від 11.12.2017 року в порядку ст. 214 КПК України, без чіткої вказівки про необхідність внесення відомостей конкретною посадовою особою відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до диспозиції ст. 382 КК України невиконання судового рішення полягає у невжитті службовою особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення.

Згідно з нормами закону зазначене діяння має форму прямого умислу, особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, дії або бездіяльності.

Лише за доведеності, що службова особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій тобто розуміла фактичну сторону того, що вчиняється, всіх обставин, що характеризують об`єктивні ознаки складу злочину передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання можна стверджувати, що в її діях є склад злочину, передбачений ст. 382 КК України.

Разом з тим, ухвалою від 19.12.2017 року, яку передано до виконання прокурору ОСОБА_8 , слідчий суддя зобов`язав уповноважену особу прокуратури Житомирської області розглянути заяву апелянта від 11.12.2017 в порядку та строки передбачені ст. 214 КПК України та про результати повідомити заявника.

Відсутність в ухвалі суду чіткої вказівки про необхідність виконання конкретної дії, а зокрема внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, дала виконавцю можливість для розширеного тлумачення судового рішення, в тому числі положень ст. 214 КПК України - щодо необхідності внесення до ЄРДР не будь-яких відомостей, а лише тих, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 , в своїй скарзі не вказує на неповноту досудового розслідування та на дії, які слідчий на його думку не виконав з метою всебічного, повного та об`єктивного розслідування, а оспорює фактично встановлені слідчим обставини, наводить хронологію своїх звернень до органів досудового розслідування, прокуратури та суду та висвітлює лише свою суб`єктивну думку, щодо наявності в діях слідчого ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.

Враховуючи, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено наявності в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України а зокрема наявності в його діях прямого умислу слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_7 з таким рішенням погоджується і колегія суддів.
На переконання апеляційного суду, ухвала слідчого судді винесена з дотриманням вимог КПК України, є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2018 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області від 01.08.2018 року про закриття кримінального провадження без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: