Справа № 442/5109/18
Провадження № 1-кс/442/2028/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження № 0001665 за ч. 2 ст. 345 КК України від 31.07.2018,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить про закриття кримінального провадження №0001665 за ч.2 ст.345 КК України від 31.07.2018.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що оскільки постановою про закриття кримінального провадження №0001573 за ст.296 КК України встановлено відсутність ознак правопорушення в діях ОСОБА_2 у сервісному центрі ПФУ, то, як стверджує заявник, така ж оцінка є обов`язковою між тими самими сторонами у тих самих діях за аналогією. Оскільки в кримінальному провадженні №90000037 за ч.2 ст.365 КК України йому надано процесуальний статус потерпілого по факту подій 30.07.2018, що є предметом розгляду в кримінальному провадженні №0001665 за ч.2 ст.345 КК України від 31.07.2018, то таке слід закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Дослідивши клопотання слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження з наступних підстав:

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Чиним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

У ч.1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Зокрема, нормами ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження виключно постанов прокурора про зупинення досудового розслідування (п.2 ч.1 ст.303 КПК України), постанов прокурора про закриття кримінального провадження (п.4 ч.1 ст.303 КПК України), постанов прокурора про відмову у визнанні потерпілим (п.5 ч.1 ст.303 КПК України), постанов прокурора при застосуванні заходів безпеки (п.6 ч.1 ст.303 КПК України), постанов прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п.7 ч.1 ст.303 КПК України), постанов прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу (п.8 ч.1 ст.303 КПК України), а також постанов прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування (п.9 ч.1 ст.303 КПК України, згідно порядку, передбаченого законодавством).

У ч.2 ст.303 КПК України визначено інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Як вбачається з прохальної частини клопотання ОСОБА_2 , останній просить слідчого суддю закрити кримінальне провадження, яке перебуває на стадії досудового розслідування.

Порядок та підстави закриття кримінального провадження визначено у статті 284 КПК України.

Чинним законодавством не регламентовано порядок закриття кримінального провадження слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Європейський суд з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не перетворити судовий процес у безладний рух.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії», «Осман проти Сполученого королівства», «Жофре де ля Прадель проти Франції», «Круз проти Польщі», зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за самою своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відкритті провадження за поданою скаргою слід відмовити.

ухвалив:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову про відкриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1