Дата документу 22.12.2018 Справа № 331/4630/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/371/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/4630/16-кДоповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.86 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 24.11.2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Запорізького СІЗО № 10 надійшла заява ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а тому дія Закону України «Про амністію у 2016 році» на нього не розповсюджується.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки вважає, що згідно Закону України «Про амністію у 2016 році» він підпадає під амністію.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та його захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016 року набрав чинності 07.09.2017 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Статтею 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, можуть бути звільнені особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Судовою колегією встановлено, що суд першої інстанції дослідив обставини, які віднесені законом до підстав застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та надав їм оцінку у своїй ухвалі.

Так, матеріали кримінального провадження містять дані, зокрема про те, що ОСОБА_7 23.03.2017 року був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Суд, відмовляючи в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», правильно обґрунтував свій висновок нормами діючого законодавства, оскільки ОСОБА_7 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а тому дія вказаного Закону на нього не розповсюджується.

За таких обставин, судова колегія вважає висновки суду обґрунтованими і переконливими, а рішення суду першої інстанції законним, і таким, що скасуванню, по доводах, наведених в апеляційній скарзі, не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4