642/5029/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не зареєстрованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
03.08.2018 року з 08-00 до 09-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у будівлі вокзалу Харків-Пасажирський за адресою м. Харків, пл. Привокзальна, 1, побачила у роздягальні для персоналу вокзалу Харків-Пасажирський жіночу сумку синього кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 300 грн., платіжна картка банку Ощадбанк, посвідчення працівника залізничного транспорту, ключі від квартири, манікюрний набір та косинка, що належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання наслідків, з метою особистого збагачення, впевнившись,що за її діями ніхто не спостерігає, а саме на той час у роздягальні були відсутні люди, зайшла у приміщення роздягальні персоналу вокзалу, та з полиці забрала жіночу сумку темно синього кольору, вартість якої згідно висновку експерта ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса від 28.08.2018 року № 18673 складає 315(триста п`ятнадцять)гривень 00 копійок, після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 615( шістсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася у в скоєному злочині, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння та щодо обставин вчинення кримінального правопорушення пояснила як зазначено вище, вказавши також що такі дії вона вчинила через скрутне матеріальне становище та життєві обставини у яких вона опинилася. Але вона шкодує за вчинене.
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів що характеризують її особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 скоїла злочин та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочину середньої тяжкості, його наслідки, той факт, що потерпілій частково відшкодована матеріальна шкода шляхом повернення майна, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружена, не працює, не має зареєстрованого постійного місця проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК у виді позбавлення волі.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше не судима, та враховуючи усю сукупність вказаних вище обставин, відсутність тяжких наслідків від вчинених нею діянь, відсутність матеріальних претензій зі сторони потерпілої, ставлення обвинуваченої до вчинених нею діянь, вона в повній мірі усвідомила протиправність своїх дій, а також їх наслідки, враховуючи також позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст.. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні криінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 18673 від 28.08.2018 року в розмірі 715 (сімсот пятнадцять) грн.

Речові докази:

-сумку жіночу, зі штучного матеріалу темно-синього кольору, прямокутної форми з візерунками у вигляді перфорації, дві зв2язки ключів. Посвідчення у обкладинці синього кольору на імя ОСОБА_5 , видане ВП Вокзал станції 2харків-Пас 03.10.2016 року передані на зберігання ОСОБА_5 , залишити у її розпорядженні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Копію вироку вручити прокурору, засудженій негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1