Справа № 148/1387/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000332, внесене до ЄРДР 25.07.2018, по обвинуваченню:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мазурівка Тульчинського району Вінницької області, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, судимого вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 30.07.2013 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317, КК України до семи років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді семи років двох місяців позбавлення волі, 09.10.2017 звільненого умовно-достроково від відбування покарання з невідбутим покаранням один рік сім місяців дванадцять днів, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Рахнівка, Гайсинський район Вінницька область, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, судимого вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 01.02.2018 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин, яке відбув та 10.07.2018 знятий з обліку в органі пробації, проживаючого та зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ; обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; захисника обвинувачених ОСОБА_6 ; потерпілого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:
Близько 09:20 год. 25.07.2018 ОСОБА_3 , перебуваючи разом з ОСОБА_4 на території колгоспного ринку м. Тульчина, тобто у громадському місці, помітили ОСОБА_7 , у якого з лівої кишені штанів виглядав гаманець чорного кольору і у них виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме: даним гаманцем з грошовими коштами. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вступивши між собою у злочинну змову, вирішили вчинити напад на ОСОБА_7 , з метою заволодіння його гаманцем, який вони вирішили вирвати з кишені.
З метою грабежу, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , прагнучи отримати для себе матеріальну вигоду за рахунок майна, яке їм не належить, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій, і розуміючи, що ОСОБА_7 усвідомлює незаконність та протиправність їх дій, а також, що за їх діями спостерігають інші громадяни, керуючись корисливими мотивами, діючи за попередньою змовою групою осіб, стали переслідувати ОСОБА_7 . Під час переслідування, ОСОБА_3 , підійшовши до ОСОБА_7 на відстань, можливу для досягнення їх мети, ривком вихватив з лівої кишені штанів гаманець чорного кольору, вартістю, відповідно до довідки ПСК «Тульчинський ринок» від 15.07.2018, 30 грн., у якому знаходилися грошові кошти у сумі 714 грн.
Вихвативши з кишені штанів ОСОБА_7 гаманець з грошима, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи і бажаючи уникнути відповідальності за скоєне, доводячи до кінця раніше обумовлену між ним та ОСОБА_4 домовленість на відкрите викрадення чужого майна, відразу кинув викрадений гаманець своєму співучаснику ОСОБА_4 , який знаходився позаду і спостерігав за вказаними діями, а сам пішов в іншу сторону. В свою чергу, ОСОБА_4 підняв з землі гаманець з грошовими коштами, який йому кинув співучасник ОСОБА_3 , та швидко покинув територію ринку. Таким чином, обвинувачені довели свій злочинний умисел до кінця і заволодівши майном потерпілого, розпорядились ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 744 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю і суду надав показання які повністю відповідають обставинми викладеним в обвинувальному акті, що вранці 25.07.2018 він на території ринку м. Тульчина, разом з ОСОБА_4 побачивши ОСОБА_7 , у якого з лівої кишені штанів виглядав гаманець і у них виник умисел на заволодіння даним гаманцем, після чого вони вирішили вчинити напад на ОСОБА_7 . З цією метою, не зважаючи на те, що за ними спостерігають інші громадяни, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 і ривком вихватив з лівої кишені штанів гаманець. Після чого, кинув викрадений гаманець на землю, щоб ОСОБА_4 , який знаходився позаду, його підняв, а сам пішов в іншу сторону. Потім ОСОБА_4 підняв з землі гаманець та покинув територію ринку. У скоєному щиро кається.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю і суду надав показання, які відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті та показам ОСОБА_3 , що дійсно разом з ОСОБА_3 заволоділи гаманцем потерпілого ОСОБА_7 . У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_7 суду надав показання, які повністю узгоджуються з обставинами викладеними в обвинувальному акті та показами обвинувачених, матеріальну шкоду йому відшкодовано, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, просив суд суворо не карати та не позбавляти волі останніх.
Суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинувачених, потерпілого та характеризуючих особи обвинувачених матеріалів провадження.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, які відповідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та відшкодування завданої шкоди.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку та рецидив злочинів.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 , в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі. Суд вважає, що саме таке покарання у зазначеному терміні буде справедливим за вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 вищевказаного злочину та сприятиме його виправленню.
Судом, також, встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 30.07.2013 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 317, КК України до семи років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді семи років двох місяців позбавлення волі. Також, 09.10.2017 ОСОБА_3 звільненого умовно-достроково від відбування покарання, строк невідбутого покарання становить один рік сім місяців дванадцять днів. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив інкримінуємий злочин в період невідбутого покарання після умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи викладене, відповідно до норм ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання по даному вироку, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд враховує, що обвинуваченому ОСОБА_3 27.07.2018 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк якого постановлено обраховувати з моменту його затримання з 16:00 год. 25.07.2018. Таким чином, суд залишає обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили та вважає, що строк відбування остаточного покарання ОСОБА_3 слід відраховувати з дня затримання з 25.07.2018.
Також, суд, враховуючи положення ст. 72 КК України, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати у строк відбування остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 25.07.2018 по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Також, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 , в межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, встановлену у судовому засіданні пом`якшуючу покарання обставину, а також те, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, тобто без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 статті 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. 1, 2 ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд враховує, що обвинуваченому ОСОБА_4 27.07.2018 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого постановлено обраховувати з моменту затримання з 15:55 год. 25.07.2018. В зв`язку з викладеним, та враховуючи, що суд вирішив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, суд не знаходить підстав для обрання йому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу та, враховуючи положення ч. 1 ст. 377 КПК України, вважає що його слід звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає, що підлягає скасуванню вжитий на досудовому розслідуванні захід забезпечення кримінального провадження арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.07.2018, на гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 314 гривень, чотири монети номіналом 5 копійок, 1 монету номіналом 50 копійок та 1 монету номіналом 1 копійка, з передачею їх на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , заборонивши їх відчуження.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, ч. 1 ст. 71, 72, ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 368- 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 30.07.2013, та призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 25.07.2018 по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування остаточного покарання ОСОБА_3 відраховувати з 25.07.2018.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити попередній - тримання під вартою.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати, звільнивши його з-під варти з залу суду.
Речові докази: гаманець чорного кольору, грошові кошти в сумі 314 гривень, чотири монети номіналом 5 копійок, 1 монету номіналом 50 копійок та 1 монету номіналом 1 копійка, передані на відповідальне зберігання власнику - потерпілому ОСОБА_7 , - залишити останньому за належністю, скасувавши захід забезпечення кримінального провадження арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.07.2018.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя