Код суду 233 Справа № 233/5845/18
Вирок
Іменем України
04 грудня 2018 року м. Костянтинівка
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , українки, громадянки України, має середню спеціальну освіту, заміжня, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює маркірувальником у ПАТ «Укрбекон», раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд
01 жовтня 2018 року приблизно об 11-00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 зайшла до магазину «37+», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилася продавець-консультант зазначеного магазину ОСОБА_5 , з якою у ОСОБА_4 раніше склалися особисті неприязні відносини. У вказаний день та час між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесного ушкодження останній.
01 жовтня 2018 року приблизно об 11-00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_5 , знаходячись у торгівельному залі магазину «37+», розташованого за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд. 117, лівою рукою схопила ОСОБА_5 за волосся та, утримуючи її, підтягнула до себе, у цей час правою рукою схопила з прилавку магазину жіночий чобіт, та утримуючи його у правій руці, каблуком чоботу нанесла ОСОБА_5 один удар в область правого ока, чим спричинила останній параорбітальну гематому справа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона раніше була знайома з потерпілою ОСОБА_5 , їх діти товаришували. Потім, 18.12.2017 року вона дізналася, що ОСОБА_5 мала стосунки з її чоловіком, і з тих пір вони не спілкувались. 01.10.2018 року вона їхала на масаж до РДЦ м. Костянтинівка і дорогою зайшла до магазину «37+», що розташований по пр. Ломоносова в м. Костянтинівка. В приміщенні магазину було погане освітлення, і вона спочатку погано бачила. Коли очі призвичаїлись, вона побачила, що продавцем є ОСОБА_5 . Під впливом емоцій вона підійшла до ОСОБА_5 , яка сиділа за прилавком, і спитала її, як вона себе почуває після того, що вчинила, на що ОСОБА_6 їй щось грубо відповіла. Після цього вона схопила ОСОБА_5 лівою рукою за волосся, яке було зв`язано у «хвостик», а правою рукою взяла з прилавка жіночий чобіт і вдарила ним її в область обличчя. Після цього ОСОБА_6 нахилила голову, а вона вийшла з магазину і поїхала на масаж. Коли вона вже поверталась додому у маршрутці, їй на мобільний подзвонили з поліції та попросили зустрітись, на що вона погодилась. З працівниками поліції вона зустрілась біля «Центрального ринку», з ними була і ОСОБА_5 . Вона одразу не заперечувала свого вчинку, і все розповіла поліції. В теперішній час шкодує про те, що не стримала своїх емоцій, розкаялась.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла, яка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином невеликої тяжкості, обставини скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.
При дослідженні особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштована, має стійки соціальні зв`язки заміжня, має на утриманні сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_4 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченої необхідно застосувати покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 510 грн., оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, і не знаходить підстав для застосування більш суворих видів покарання, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, речові докази не долучались, судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 510 (п`ятсот десять) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1