Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9242/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2018 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови від 22.10.2018 року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0003218 від 10.10.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 22.10.2018р., якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 з ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0003218.

Свою скаргу мотивує ,тим ,що постанова слідчого від 22.10.2018р. є необґрунтованою, винесена з порушенням порядку, передбаченого законом, та без належного з`ясування обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник в судовому засіданні оголосив повний текст скарги та пояснення , яке підтримав та наполягав на його задоволенні.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги та пояснила що ОСОБА_7 до даного кримінального провадження не має ніякого відношення , щодо отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Слідчий суддя,заслухавши пояснення ОСОБА_4 , думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим підрозділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003218 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення окремими посадовими особами ГУ НП в Черкаській області, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .. Кримінальне провадження розпочато на підставі заяви ОСОБА_4 від 07.09.2015р..

19.10.2018 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просив проведення одночасного допиту ОСОБА_4 з ОСОБА_7 ,який проводив службове розслідування та службові перевірки у кримінальній справі № від 05.07.2011р., кримінальному провадженні №0003125 від 29.07.2013р.

22.10.2018 року слідчим винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 від 19.10.2018р.. Постанова мотивована тим, що враховуючи відсутність розбіжностей у допиту свідка та потерпілого ОСОБА_4 необхідності проводити одночасні допити немає. Також зазначено, що ОСОБА_4 подавалось 02.02.2018 року клопотання щодо проведення додаткових допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а також проведення одночасного допиту останніх із ОСОБА_4 .. У задоволенні вказаного клопотання відмовлено 06.02.2018 та винесено відповідну ухвалу. Також ухвалою слідчого суді Придніпровського районного суду від 26.02.2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_4 про проведення одночасного допиту ОСОБА_4 з ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0003218 від 10.10.2017 рокувідмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого потерпілий звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як і ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.

Метою досудового розслідування є отримання у передбаченому цим Кодексом порядку фактичних даних, на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання..

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий (в тому числі і про призначення експертизи), прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Статтею 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.9ст.224 КПК України ,слідчий ,прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей в їхніх показаннях.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування по обставинах кримінального провадження були допитані в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . В показах цих свідків не має розбіжностей, а тому відсутні підстави проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_4 .

Сама постанова слідчого від 22 жовтня 2018 року є мотивованою та відповідає критеріям, передбаченим ст. 110 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 не доведена необхідність щодо проведення одночасного допиту ОСОБА_4 з ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0003218 від 10.10.2017 року,оскільки в судовому засіданні встановлено ,що в даному кримінальному провадженні він не є слідчим,прокурором щодо отримання скаржником тілесних ушкоджень.

Відмова слідчого у здійсненні одночасного допиту ОСОБА_4 з ОСОБА_7 не є обмеженням права потерпілого на ефективне досудове розслідування, оскільки зазначене не перешкоджає його належному проведенню і досягненню завдань кримінального провадження з метою всебічного, повного і неупередженого з`ясування всіх обставин.
Крім того, слідчим суддею приймалося вже рішення про відмову в задоволені клопотання ОСОБА_4 з аналогічних підстав (справа № 711/8249/18).

А тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 36, 110, 220, 244, 303, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови від 22.10.2018 року про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення одночасного допиту ОСОБА_4 з ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0003218 від 10.10.2017 року відмовити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 20.11.2018 року о 17год 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1