Справа № 402/956/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Благовіщенське кримінальне провадження №0000221 по обвинуваченню неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Данилова Балка Ульяновського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, освіта середня повна, учня Благовіщенського професійного ліцею, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінальноо правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна при наступних обставинах:

30.07.2018 року близько 22 год. неповнолітній ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_7 , у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та шляхом вільного доступу, таємно викрав: мобільний телефон «Sonу с2105» вартістю 312 грн. 50 коп. із СІМ-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., після чого, із викраденим з місця події зник.

Викраденим ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 337 грн. 50 коп.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи і пояснив, що він скориставшись тим, що потерпілий не бачиь взяв його телефон, у скоєному розкаюється.

Потерпілий у судове засідання не з"явився. Про день слухання справи був повідомлений в у становленому законом порядку.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.

Вина неповнолітнього обвинуваченого у скоєному підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнає належними, допустимими та достатніми:

- протоколом огляду місця події від 2.08.2018 року , який проводився в домоволодінні ОСОБА_10 , та було встановлено , де знаходився викрадений телефон (а.с.16-20)

- протоколом огляду місця події від 3.08.2018 року , який проводився в домоволодінні ОСОБА_11 , та було встановлено , де знаходитьсяя викрадений телефон (а.с.22-26).

-висновком екперта від 7.08.2018 року про вартість викраденого , яка становить 312,5 грн. (а.с.33-34)

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази вини ОСОБА_4 , із погляду їх належності, допустимості, достовірності та достатності, а також взаємного зв`язку, суд приходить до висновку про винність неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання неповнолітнього, суд враховує відповідно до ст.ст.50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, крім того, відповідно до ст.103 КК України, суд враховує умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього.

Відповідно до ст.12 КК України, вчинене неповнолітнім ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст.66 КК України для обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, скоєння злочину неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Неповнолітній ОСОБА_4 за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_4 проживає з матір"ю , ОСОБА_12 та ще двома малолітніми, умови проживання сім"ї незадовільні.

Вирішуючи питання про доцільність призначення неповнолітньому покарання, суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості покарання, виходячи з принципу інтересів дитини, встановленому в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, враховуючи досудову доповідь, згідно з якою існують мінімальні ризики скоєння повторного злочину неповнолітнім за сукупності таких умов: неповнолітній вчинив злочин середньої тяжкості, вперше, щиро розкаявся; поведінка неповнолітнього після вчинення злочину була бездоганною (про дану обставину свідчить характеристика з місця проживання), вважає, що на момент постановлення вироку підстав для застосування покарання не має та до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру .

Метою застосування примусових заходів виховного характеру є забезпечення інтересів неповнолітнього, які полягають в одержанні ним необхідного виховання, освіти, лікування, захисту від насильства та жорстокості, соціальної допомоги, а також у наявності можливості пристосуватися до реалій навколишнього життя, підвищити свій культурний, соціальний та загальноосвітній рівень, набути професії та працевлаштуватися.

При застосуванні примусових заходів виховного характеру, суд враховує поведінку неповнолітнього у побуті, стан здоров"я неповнолітнього, відношення з дорослими в сім"ї, та враховуючи думку законного представника, вважає за можливе застосувати до неповнолітнього застереження. Суд роз`яснює неповнолітньому наслідки його дій, оголошує осуд за ці дії та попереджує про суворіші наслідки в разі продовження протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судових витрат немає. Речові докази по справі підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.ст.ст.368,370,371,373,374 КПК України, ст.105 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України та без призначення виду да розміру покарання ,застосувати до нього заходи виховного характеру в вигляді застереження.

Роз`яснити неповнолітньому наслідки його дій та попередити про суворіші наслідки в разі продовження протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Речові докази по справі: мобільний телефон захлишити ОСОБА_13 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1