Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2019 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0002683, яке надійшло від прокурора з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Береськ Рожищенського р-ну Волинської області, українки, громадянки України, маючої на утримані дитину 2006 року народження, офіційно працюючої, проживаючої у АДРЕСА_1 , раніше не судимої, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2018 року, приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебувала за адресою в кв. АДРЕСА_2 .
В цей час до останньої звернувся консерж та повідомив, що ОСОБА_4 біля під`їзду чекає знайомий ОСОБА_5 , вийшовши до останнього ОСОБА_4 помітила, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та біля нього знаходився невідомий чоловік, який представився таксистом та передав ОСОБА_4 особисті речі, які належать ОСОБА_5 , а саме: ключі та мобільний телефон марки «Ксіомі», чорного кольору та в цей момент у останньої виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_5 взяла мобільний телефон марки «Ксіомі» приблизно вартістю 3000 грн. та поклала собі до кишені, а інші речі повернула потерпілому.
Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 3000 гривень 00 копійок.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України.

30 липня 2018 р. між потерпілим та обвинуваченою укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469 та 471 КПК України.

Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст.185 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачена повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода останньої на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий підтримав затвердження угоди.

Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачена, цілком розуміють права обвинуваченої, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

затвердити угоду від 30 липня 2018 р. про примирення між потерпілим та обвинуваченою.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 липня 2018 р. покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1