Провадження № 1-кп/127/1542/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 20 у м. Вінниці заяву ОСОБА_9 про повернення арештованого автомобіля власнику, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 статті 286 КК України.

ОСОБА_9 звернулась до суду із заявою про повернення автомобіля «Daewoo Lanos», ДНЗ НОМЕР_1 , власнику для подальшого користування, оскільки автомобіль знаходиться на відкритому майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів, потребує ремонту, псується.

В ході досудового розслідування даного злочину встановлено, що ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП керувала автомобілем «Daewoo Lanos», ДНЗ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 . Відтак, постановою слідчого від 08.08.2017 року даний автомобіль визнано речовим доказом та поміщено на відповідальне зберігання на майданчик тимчасово затриманих автомобілів ДП «Вінниця-інформ-ресурси».
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали вимоги заяви про повернення автомобіля у користування власнику.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви. Крім того пояснив, що даний автомобіль визнано речовим доказом по справі, а тому його доля повинна вирішуватись судом при постановленні вироку.

Потерпілий ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, оскільки потерпілими подано цивільний позов до ОСОБА_4 , який вона не визнає в частині моральної шкоди.

Заслухавши думку учасників провадження та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Положення ч. 5 ст. 100 КПК України передбачає, що речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Відповідно до ч. 9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 12.09.2018 року, із урахуванням позиції обвинуваченої ОСОБА_4 , ухвалою суду по справі встановлено загальний порядок розгляду справи, так як обвинувачена не визнає цивільний позов в частині завданої моральної шкоди.

Судом прийнято до уваги те, що даний автомобіль визнаний речовим доказом, містить на собі сліди злочину, про що пояснили учасники провадження у судовому засіданні. Суд не вбачає за можливе повернути автомобіль власнику, оскільки остання зазначає про намір відремонтувати його, внаслідок чого можуть бути знищені вищевказані сліди злочину, що у свою чергу, може ускладнити судовий розгляд кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 100, 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_9 про повернення арештованого автомобіля власнику залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: