Справа №589/1853/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/175/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 589/1853/17 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 вересня 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

18.11.2010 року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 05 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 11.12.2015 року умовно-достроково звільнився, на 02 місяця 26 днів,

визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , згідно якої просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та вважати ОСОБА_6 засудженим: за ч. 2 ст. 263 КК України до 03 місяців арешту, за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 01 року 01 місяця позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 01 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі у виді 01 року 01 місяця позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2010 року, остаточно визначити до відбування покарання у виді 01 року 02 місяців позбавлення волі.

Даним вироком суду ОСОБА_6 , визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 263 КК України у виді арешту на строк 3 місяці; за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 7 місяців; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 5 місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 7 місяців. Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2010 року, остаточно визначивши йому до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 8 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у покарання день попереднього ув`язнення 17.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи № 20 в розмірі 527 грн. 76 коп.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що суд призначаючи покарання не надав належної оцінки встановленим обставинам, а саме останній є особою середнього віку, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога, має міцні родинні зв`язки, одружений, має на утриманні двох дітей дружини від попереднього шлюбу та їх спільну дитину, сім`я має статус багатодітної, з часу вчинення кримінальних правопорушень (2016 року), обвинувачений в поле зору правоохоронних органів не попадав, веде активне церковне життя, офіційно працевлаштований до КП ШКЗ "Імпульс" на посаді електрозварювальника ручного зварювання. Призначене покарання є надто суворим, відбування якого може негативно вплинути на подальше життя обвинуваченого. За наявності позитивних характеристик, пом`якшуючих покарання обставин, критичне ставлення обвинуваченого до вчинених ним злочинів, слід призначити покарання у виді позбавлення волі у розмірі наближеному до мінімального та яке було б достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що наприкінці грудня 2015 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виготовлення та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, із свинцевих грузил рибальської сітки, шляхом плавлення, виготовив холодну зброю кастет, який переніс та сховав у сараї домоволодіння, за виказаною адресою.

На початку січня 2016 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, переніс виготовлений кастет до автомобіля марки "ВАЗ 2106", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користувався та поклав під сидіння водія автомобіля на випадок самозахисту. 08 лютого 2016 року близько 02 год. 00 хв. під час огляду працівниками поліції вказаного автомобіля, на підлозі під лівим переднім сидінням (водійським) було виявлено та вилучено металевий предмет, який згідно висновку експерта є холодною зброєю, виробленою саморобним способом по типу кастетів ударно-дробильної дії.

В ніч з 13 січня 2016 року по 14 січня 2016 року ОСОБА_6 маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за пропозицією останнього, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2106", реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали до корівника ТОВ "Агрофірма ім. Шевченка", що розташований поруч з вул. Артема в с. Клишки, Шосткинського району, Сумської області. ОСОБА_6 залишився неподалік корівника в автомобілі, з метою забезпечення безпеки скоєння крадіжки, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом зриву за допомогою цвяходера запірного пристрою на дверях, проникли до охоронюваного приміщення корівника, звідки таємно від оточуючих викрали майно ТОВ "Агрофірма ім. Шевченка", заподіявши матеріальної шкоди у розмірі 3783 грн. 27 коп.

У ніч з 03.02.2016 року по 04.02.2016 року ОСОБА_6 маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за пропозицією останнього, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2106", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобільним причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , приїхали до корівника ТОВ "Агрофірма ім. Шевченка", що розташований поруч з вул. Артема в с. Клишки, Шосткинського району, Сумської області. ОСОБА_6 залишився неподалік корівника в автомобілі, з метою забезпечення безпеки скоєння крадіжки, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом зриву за допомогою цвяходера запірного пристрою на дверях, проникли до охоронюваного приміщення корівника, звідки таємно від оточуючих викрали майно ТОВ "Агрофірма ім. Шевченка", заподіявши матеріальної шкоди у розмірі 3220 грн. 23 коп.

08 лютого 2016 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за пропозицією останнього, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2106", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобільним причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , приїхали до корівника ТОВ "Агрофірма ім. Шевченка", що розташований поруч з вул. Артема в с. Клишки, Шосткинського району, Сумської області. ОСОБА_6 залишився неподалік корівника в автомобілі, з метою забезпечення безпеки скоєння крадіжки, а ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом зриву за допомогою цвяходера запірного пристрою на дверях, проникли до охоронюваного приміщення корівника, звідки таємно від оточуючих намагалися викрасти майно ТОВ "Агрофірма ім. Шевченка", а саме телицю вартістю 3269 грн. 62 коп., вивівши за територію корівника та виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, так як скоєння крадіжки було помічене сторожем, та залишили викрадене майно.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації його дій в поданій апеляційній скарзі не оспорюється.

Дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України кваліфіковані вірно.

Відповідно до ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вказані вимоги закону при призначенні ОСОБА_6 покарання, судом першої інстанції дотримані, на думку колегії суддів, в повному обсязі.

Критерії, за якими суд повинен призначати покарання особі, яка вчинила злочин, визначені також у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, де у п.3 зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку, суд, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є середньої тяжкості та тяжкими, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, проживає разом з дружиною та її двома дітьми від попереднього шлюбу, які перебувають на його утриманні, за місцем реєстрації характеризується позитивно, вірно визнав обставинами, що пом`якшують йому покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, обставиною, що обтяжуються покарання суд визнав рецидив злочинів.

Також суд першої інстанції взяв до уваги дані про особу ОСОБА_6 , зокрема те, що останній змінив спосіб життя на законослухняний, з вересня 2016 року веде активне церковне життя, одружився, від шлюбу має дитину, яку він утримує разом зі своєю дружиною та її двома дітьми, мав регулярні підробітки, наявність двох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру, незначну роль обвинуваченого серед співучасників у вчиненні злочинів, та визнав за необхідне, призначити покарання ОСОБА_6 за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі реально, однак із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижчого від найнижчої межі, зазначеної у санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як убачається з вироку, врахував та надав належної оцінки усім пом`якшуючим покаранню обставинам та характеризуючи дані особи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нових злочинів, а тому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України буде доцільним і справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, з урахуванням того, що ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимим, зокрема за вчинення злочинів проти власності, останній раз 18.11.2010 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 05 років 06 місяців позбавлення волі, та 11 грудня 2015 року умовно-достроково звільнився на 02 місяця 02 днів.

Вважати це покарання надмірно суворим та несправедливим у колегії суддів підстав немає. За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 є безпідставними.

Отже, підстав, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з вироком суду, вважає його законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим, а призначене обвинуваченим покарання таким, яке відповідає меті покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 вересня 2018 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4