ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/503/19 Головуючий І інстанції ОСОБА_1
Справа № 635/2197/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.03.2019 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 15.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, -

в с т а н о в и л а :

15.03.2019 слідчий СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням за погодженням прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_9 про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно ОСОБА_7 , а самеавтомобіль «LEXUS RX 330», д.н. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля з вилученням їх у власника, та поміщення автомобілю на майданчик тимчасового зберігання автомобілів Люботинського ВП.
В клопотанні слідчий зазначив, що 15.03.2019 надійшло повідомлення про те, що експертом ХНДЕКЦ в ході перевірки автомобілю марки «LEXUS RX 330», д.н. НОМЕР_1 в сервісному центрі за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Надії, 15, було виявлено ознаки підробки ідентифікаційного номеру кузова ( НОМЕР_3 ).
Вказане повідомлення слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області внесено до ЄРДР за № 0000219 від 15.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого статтею 290 КК України.
Власником автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 .
Оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля сторона обвинувачення просила накласти арешт на зазначене майно.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.03.2019 клопотання слідчого Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000219 від 15.03.2019 задоволено.
Накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля та автомобіль марки «LEXUS RX 330», д.н. НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 .
Визначено місце зберігання автомобіля «LEXUS RX 330», д.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , на майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою визначити місце зберігання автомобіля «LEXUS RX 330», д.н. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключів від автомобіля за ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі гарантійної розписки.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що до теперішнього часу він є сумлінним набувачем транспортного засобу. Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України не може бути заарештовано майно, якщо воно знаходиться у власності сумлінного набувача.
Вважав, що у зв`язку з тим, що він є сумлінним набувачем транспортного засобу, він має право користуватися автомобілем, а думка слідчого судді, що арештовані речі можуть бути приховані, пошкоджені, знищені, перетворені або відчужені, не відповідає дійсності.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 170 КПК України, для накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключі від автомобіля та автомобіль марки «LEXUS RX 330», д.н. НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , оскільки зазначене майно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя також врахував, що вищевказані речі можуть бути приховані, пошкоджені, знищені, перетворені, відчужені, що в результаті може перешкодити здійсненню досудового розслідування по кримінальному провадженню.
З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000219 від 15.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України.
Органом досудового розслідування наведені достатні підстави вважати, що автомобіль «LEXUS RX 330», д.н. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які тимчасово вилучені 15.03.2019 в ході проведення огляду місця події, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки в ході перевірки автомобіля «LEXUS RX 330», д.н. НОМЕР_1 було виявлено ознаки підробки ідентифікаційного номеру кузова.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Звертаючись з клопотанням про арешт зазначеного майна, слідчий СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області посилався на те, що вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ, а також для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля.
Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з доводами слідчого в клопотанні про накладення арешту та вважає, що слідчий суддя відповідно до вимог статті 170 КПК України дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності накладення арешту на зазначений автомобіль, ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з метою збереження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Доводи ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків слідчого судді.
З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а тому подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 173, 404, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, -
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22.03.2019 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: