Справа № 605/146/19
Провадження № 1-кп/603/84/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 1 лютого 2019 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яне Савранського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:

У період з 25 грудня 2018 року по 5 січня 2019 року в передобідній час, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу с. Старе Місто Підгаєцького району Тернопільської області, на одному із сміттєзвалищ знайшов паперовий конверт, у якому знаходились три фотозображення порнографічного характеру, які переніс до свого місця проживання, що за адресою с. Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області, та поклав на шафу у одній із кімнат житлового будинку та зберігав для власних потреб.

1 лютого 2019 року близько 09 год 00 хв обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, що у с. Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області, під час прибирання будинку на шафі у одній із кімнат житлового будинку побачив конверт з трьома фотографіями порнографічного характеру, тоді у нього і виник злочинний умисел на зберігання, переміщення з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру.

Цього ж дня, приблизно о 09 год 30 хв обвинувачений ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, взяв даний конверт з трьома фотографіями порнографічного характеру та направився із дому в м. Підгайці Тернопільської області. По дорозі до м. Підгайці Тернопільської області, а саме, перебуваючи в с. Старе Місто Підгаєцького району Тернопільської області, обвинувачений ОСОБА_3 вирішив зайти до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на розповсюдження зображень порнографічного характеру, обвинувачений ОСОБА_3 1 лютого 2019 року приблизно о 10 год. 00 хв, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та маючи при собі конверт із трьома фотографіями порнографічного характеру, що у грубій натуралістичній, вульгарній формі зображають статеве життя людей, статеві органи, сексуальні відносини, умисно, усвідомлюючи, що форма зображення цієї сфери життя людей є неприйнятною з погляду суспільної моралі, загальновизнаних правил сором`язливості, прихованості відповідних стосунків від сторонніх осіб, та призначені для збудження статевої пристрасті інших осіб, провокування їх статевої агресії, всупереч вимогам ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20 листопада 2003 року № 1296-ІУ- ВР та статей 1 і 2 Міжнародної конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними від 12 вересня 1923 року, розповсюдив три фотозображення порнографічного характеру шляхом безоплатної передачі їх ОСОБА_6 .

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 301 КК України як зберігання, переміщення з метою розповсюдження та розповсюдження зображень порнографічного характеру.
За даним фактом 1 лютого 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017.
15 березня 2019 року між начальником Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури укладено угоду про визнання винуватості.
За даною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за ч. 1 ст. 301 КК України, а саме у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, із застосуванням ст. 75 КК України - звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік, та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання.
Захисник ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із такого.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів (п.1 ч.4 ст. 469 КПК України); щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, інтересам суспільства не суперечить.
При затвердженні угоди суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, відсутність непогашеної судимості, позитивно характеризується по місцю проживання, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке з врахуванням таких пом`якшуючих обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обтяжуючих обставин, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, зокрема: три фотографії із зображенням порнографічного характеру, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити там же.

У кримінальному провадженні проведено судово-мистецтвознавчу експертизу №8-55/19 від 27.02.2019 року вартістю 858 грн., а тому у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати на відшкодування витрат за проведення експертизи на загальну суму 858 грн.
Заходи забезпечення відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 березня 2019 року між начальником Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 1 лютого 2019 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме три фотографії із зображенням порнографічного характеру, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити там же.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. процесуальних витрат за проведення судово-мистецтвознавчої експертизи №8-55/19 від 27.02.2019 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_7