У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3257/18

№ 1-кс/183/762/19

29 березня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 02.03.2016 року до ЄРДР за № 0000784, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 02 березня 2016 року приблизно о 12.30 годині ОСОБА_7 знаходився в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_8 , який знаходився за вищевказаною адресою з мобільним телефоном марки «Iphone 5s Gold 16 Gb», та в цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 02 березня 2016 року приблизно о 12.35 годині, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння мобільним телефоном шляхом обману, знаходячись у вищевказаній квартирі, ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_8 належний останньому мобільний телефон, щоб зателефонувати та сказав, що зараз поверне, тим самим ввів в оману ОСОБА_8 , на що останній погодився та передав ОСОБА_7 свій телефон. Взявши в руки вказаний телефон, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 7.224 грн. 15 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02 липня 2016 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_7 знаходився поблизу магазину «Мінімаркет», розташованого за адресою: вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, де біля вказаного магазину побачив моторолер марки «XINLING» синього кольору, який належить ОСОБА_9 . У вказаний час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

02 липня 2016 року приблизно о 23.10 годині ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, знаходячись у вищевказаному місці, підійшов до моторолера, де знаходився ОСОБА_10 , який на той момент користувався зазначеним моторолером. Незважаючи на це, ОСОБА_7 підійшов до моторолера, усвідомлюючи, що діє відкрито, шляхом ривку заволодів вказаним моторолером у ОСОБА_10 , який згідно талону про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 належить ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з вказаним моторолером втік, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом - моторолером марки «XINLING», спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2.812 гривні 27 копійок.

29 вересня 2016 року матеріали досудових розслідувань за № 0000784, № 0002665 були об`єднанні в одне провадження за № 0000784.

30 вересня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у кримінальному проваджені № 0000784 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно клопотання, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжкого, відповідальність за скоєння яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, останній після вчинення злочину одразу виїхав за межі Дніпропетровської області, тобто переховувався та може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки ОСОБА_7 можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеному ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризику, вказаному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати його підзахисному менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував проти клопотання про застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, одне з яких віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення 02.03.2016 року відомостей про кримінальне правопорушення за № 0000784; протоколів прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.03.2016 року та 02.07.2016 року; протоколів допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_11 ; протоколу огляду речей від 13.07.2016 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколу огляду речей від 03.07.2016 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_13 .

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжкого, останній після вчинення злочину одразу виїхав за межі Дніпропетровської області, переховувався від органів досудового розслідування та суду. Крім того, 10.04.2018 року постановою слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 02.03.2016 року до ЄРДР за № 0000784, ОСОБА_7 було оголошено у розшук.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 одружений. Також ОСОБА_7 неповнолітніх осіб та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні злочинів, які віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжкого, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.

Крім того, слідчим суддею враховано й те, що підозрюваний під час розгляду клопотання про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поводився зухвало, намагався затягнути судовий розгляд, намагаючись ввести слідчого суддю в оману щодо місця його народження, зазначивши, що народився він в іншому населеному пункті, а ніж зазначено у клопотанні.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було проаналізовано раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 травня 2019 року включно, взявши його під варту негайно із залу суду.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_15 у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 153.680 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_16 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1