Справа № 492/1809/18
Провадження № 1-кп/492/179/18
ВИРОК
Іменем України

27 грудня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши в місті Арцизі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000172 від 29.03.2018 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Арцизького району, с. Новоселівка, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 128 КК України, -
встановив:
21.03.2018, приблизно о 22 годині 40 хвилин, більш точний час досудовис слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в якій він разом проживав зі своєю хворою на хворобу паркенсон матір`ю ОСОБА_7 , яка не ходила, та з метою зміни постільної білизни матері, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, тобто не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, взяв ОСОБА_7 на руки та став переносити її з ліжка на крісло, при цьому не втримав її та впустив на спинку ліжка, в результаті чого вона впала обличчям вперед та вдарилась правим боком, в області ребер, об «бильце» ліжка.

Далі, піднявши матір, ОСОБА_4 переніс її на крісло, біля якого стояла дерев`яна шафа, об яку ОСОБА_7 вдарилась потиличною ділянкою голови самостійно, оскільки погано керувала своїм тілом та не могла контролювати свої дії. В результаті необережних дій ОСОБА_4 , які виразились у злочинній недбалості, ОСОБА_7 спричинено наступні тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма - крововилив під тверду мозкову оболонку праворуч та ліворуч по базальній поверхні, а також в тім`яно - потиличній ділянки праворуч, смугасте садно вище лівої надбрівної дуги; смугасте садно вище зовнішнього краю лівої надбрівної дуги; рясний синець всієї лівої половини обличчя, шиї, від верхнього краю надбрівної дуги до ключиці; 6 дрібних саден на лівій щоці, та біля вушній ділянці; садно на рівні кута нижньої щелепи зліва; рясний синець всієї правої половини обличчя, від середини лоба, до середини шиї; 9 смугастих, та 6 дрібних саден у зовнішнього кута правого ока та щоці; 4 дрібних садна по передньо-зовнішній поверхні шиї з права; 4 садна на каймі верхньої губи; 2 садна на каймі нижньої губи; рясний синець по передній поверхні грудної клітки з права; садно по задній поверхні лівого ліктьового суглобу; 3 садна по задній поверхні верхньої І третини лівого передпліччя; піднадкістяний перелом 2 правого ребра по середньо-ключичній лінії; перелом 7-8-9-10-11-12 правих ребер, від задньо - пахвовій до лопатковій лінії; перелом 7-8-9-10-11-12- правих ребер по біля - хребтовій лінії. Після чого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла.

Встановлено, що причиною смерті ОСОБА_7 стала пневмонія, яка є прямим наслідком перенесеної травми, при цьому всі зазначені тілесні ушкодження, згідно п. 2.1.3. «г», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995), мають ознаки ТЯЖИХ тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, тобто заподіяння необережного тяжкого тілесного ушкодження.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаявся в його вчиненні та дав суду показання про обставини злочину, які повністю співпадають з обставинами, які викладені у обвинувальному акті.
30 жовтня 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 128 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, та покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Судом також встановлено, що санкцією ст. 128 КК України передбачене покарання, у тому числі, у виді обмеження волі.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, порядок та умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченою своєї вини.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, та покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ст. 76 КК України..
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 30.10.2018 р., укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ст. 128 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 27 грудня 2018 року, поклавши на ОСОБА_4 в силу ст. 76 КК України обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області