У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000833 від 21 серпня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, не одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.306, ч. 1, 2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000833 від 21 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.306, ч.ч. 1,2 ст.307 КК України.
Для здійснення судового провадження автоматизованою системою документообігу суду 12.10.2018 року було визначено колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_8 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 16 жовтня 2018 року, у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання та визначено запасного суддю: ОСОБА_9 .

В підготовчому судовому засідання, яке проводиться в порядку ст. 314 КПК України, прокурор просить призначити вищезазначене кримінальне провадження до судового розгляду, Зазначає, що під час досудового розслідування були виконані усі вимоги кримінального процесуального закону, обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України.

Крім того у прокурор посилається на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.

Також прокурор заявила письмове клопотання про застосування на стадії підготовчого судового засідання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, які продовжують існувати та просить покласти на неї обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту але просив обмежити його нічним часом доби з 23-00 по 07-00 оскільки ОСОБА_7 має намір працевлаштуватися.

При чому, адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, обвинувачення вважає неконкретним та таким, що не відповідає остаточній правовій кваліфікації дій ОСОБА_7 . Зазначає, що невідповідність обвинувального акту правилам КПК України суттєво порушує право обвинуваченої на захист.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку свого захисника, як в частині застосування запобіжного заходу так і в частині повернення обвинувального акту прокурору.

Вислухавши думку та клопотання прокурора, вислухавши думку захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 , вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акту, що є межами судового розгляду.

Єдиним належним носієм обвинувачення є обвинувальний акт, який повинен містити усі відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:

1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9)дату та місце його складення та затвердження.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.306, ч.ч. 1,2 ст.307 КК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Крім того, вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначено, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).

Проте, в обвинувальному акті, при викладі фактичних обставин кримінальних правопорушень, формулюванні обвинувачення, зазначенні події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, не зазначено конкретного обвинувачення яке б відповідали зазначеній у ньому правовій кваліфікації закону України про кримінальну відповідальність.

Так склад злочину, передбачений ст. 306 КК України, є спеціальним стосовно складу злочину, передбаченого ст. 209 КК України.

Предметом цього злочину є кошти здобуті від незаконного обігу наркотичних засобів з метою їх відмивання.

Об`єктивною стороною злочину є зокрема і використання таких коштів з метою продовження незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, тощо. За правовим змістом ст. 306 КК України це фінансування діяльності, яка що продовжує незаконній обіг зазначених речовин на відміну від інтернетбанкінгу, безготівкового, карткового та інших форм розрахунку для отримання доходу, адже обвинувачення має бути чітко сформульоване.

Проте, у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті, який надійшов до суду, чітко та конкретно не зазначено масу наркотичного засобу, яку ОСОБА_7 придбала.

Так у тексті обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, з метою вчинення умисних тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням та збутом наркотичного засобу метадон, у невстановлену дату, але не пізніше 04.01.2018, невстановлені час, місце та спосіб, у невстановленої досудовим слідством особи (незрозуміло чи виділено провадження щодо такої особи), незаконно придбала з метою збуту кристалоподібну речовину світло-жовтого кольору масою не менше 0,205 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон масою не менше 0,147 г.

Придбавши за вищевказаних обставин кристалоподібну речовину світло-жовтого кольору масою не менше 0,205 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон масою не менше 0,147 г, ОСОБА_7 розпочала незаконно її зберігати з метою збуту за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_3 до 04.01.2018.

Далі за текстом - ОСОБА_7 з корисливих спонукань, з метою вчинення умисних тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним повторним придбанням та зберіганням, а також збутом наркотичного засобу метадон, у невстановлену дату, але не пізніше 02.02.2018, невстановлені час, місце та спосіб, у невстановленої досудовим слідством особи, повторно незаконно придбала з метою збуту кристалічну речовину білого кольору масою не менше 0,233 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон масою не менше 0,130 г.

Придбавши за вищевказаних обставин кристалічну речовину білого кольору масою не менше 0,233 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон масою не менше 0,130 г, ОСОБА_7 розпочала повторно незаконно її зберігати з метою збуту за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_3 до 02.02.2018.

Далі за текстом - ОСОБА_7 , з корисливих спонукань, з метою вчинення умисних тяжких злочинів, пов`язаних з повторним незаконним придбанням, зберіганням, перевезення та збутом наркотичного засобу метадон, у невстановлену дату, але не пізніше 01.03.2018 року, невстановлені час, місце та спосіб, у невстановленої досудовим слідством особи, повторно незаконно придбала з метою кристалічну речовину білого кольору масою не менше 20,236 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон масою не менше 13,495 г.

Придбавши за вищевказаних обставин кристалічну речовину білого кольору масою не менше 20,236 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон масою не менше 13,495 г, ОСОБА_7 розпочала повторно незаконно її зберігати з метою збуту за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_3 до 01.03.2018.

Отже, з формулювання обвинувачення не зрозуміло по кожному епізоду окремо, яку масу наркотичного засобу ОСОБА_7 придбала з метою подальшого збуту (не меншу ніж зазначену, тобто невизначено більшу без зазначення розміру), що в свою чергу свідчить про те, що обвинувачення є нечітким.

Крім того, згідно зі ст. 91 КПК України в обвинуваченні повинні бути зазначені форма вини, мотив і мета вчинення злочину.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Всупереч вказаних вимог в обвинувальному акті не зазначена мета, з якою ОСОБА_7 01.03.2018 року у невстановлені час, місце та спосіб, у невстановленої досудовим слідством особи, повторно незаконно придбала кристалічну речовину білого кольору масою не менше 20,236 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон масою не менше 13,495 г.

Так, висунуте органом досудового розслідування формулювання обвинувачення не містись повної, детальної інформації щодо нього.

А такі деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Поряд з цим, слід зазначити, що в тексті обвинувального акту, міститься посилання, як на доказ винуватості ОСОБА_7 , на висновки експертиз матеріалів, речовин та виробів, що суперечить вимогам ч.2 ст.291 КПК України.

Відповідно до вимог ст.ст.91, 374 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні та у разі визнання особи винуватою підлягають зазначенню у мотивувальній частині вироку.

Вищезазначені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі визначено вичерпне коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та безпосередньо впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченій особі, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту.

Наведені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення позбавляють суд визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого згідно приписів ч.1 ст.337 КПК України.

Також ж при зверненні до суду з обвинувальним актом до обвинувального акту додаються документи, зазначені в ч.4 ст.291 КПК України, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Однак, як вбачається з даних реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту слідчим, який закінчував досудове розслідування та складав обвинувальний акт є старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_10 .

Проте, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про те, що у кримінальному провадженні приймались відповідні процесуальні рішення про включення слідчого ОСОБА_10 до групи слідчих, які б вказували на те, що слідчий ОСОБА_10 мав відповідні повноваження на здійснення процесуальних дій та прийняття відповідних процесуальних рішень в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

До обвинувального акту не долучено витяг з кримінального провадження із зазначенням групи слідчих у кримінальному провадженні на підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_10 , який проводив досудове розслідування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про те, що стороні захисту, у відповідності до вимог процесуального закону, було повідомлено про можливість відкриття матеріалів сторони захисту.

Вищенаведене свідчить про порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернення прокурору на підставі ч.3 ст.314 КПК України обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що є невід`ємною частиною обвинувального акту, як таких, що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.315 ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Щодо заявленого клопотання прокурора в частині необхідності обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів приходить до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою запобігти спробам обвинуваченої ОСОБА_7 ухилитись від суду, продовжити злочинну діяльність, перешкодити встановленню істини по справі, з урахуванням її особи, необхідність працювати та забезпечувати своє існування, вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 23-00 по 07-00 та вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України з метою забезпечення належної процесуальної поведінки.
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.109, 110, 182, 183, 194, 290, 291, 293, 314, 315, 336, 372, 376, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИВ:

Повернути прокурору обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000833 від 21 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 306, ч. 1, 2 ст. 307 КК України для усунення недоліків та виконання вимог кримінального процесуального кодексу України.

Клопотання прокурора про застосування запобіжних заходів щодо обвинуваченої задовольнити частково.

Застосувати на стадії підготовчого судового засідання до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Встановити строк запобіжного заходу - 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу, тобто по 18 січня 2019 року (включно).
Заборонити ОСОБА_7 до 18.01.2019 року залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , щодня з 23 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин ранку наступної доби.

Зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись із м.Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом до 18.01.2019 року.

Роз`яснити ОСОБА_7 що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Повний текст ухвали буде проголошено 26.11.2018 року о 13 годині 45 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:

Судді: 1. 2.