Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
26 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань Рівненського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року щодо заміни засудженому ОСОБА_6 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, -

встановила :

Цією ухвалою судом замінено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несплачену суму штрафу у розмірі 415 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначену згідно вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 08 квітня 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.28 і ч.2 ст.240 КК України покаранням у виді громадських робіт строком 240 годин.

Згідно ухвали суду, засуджений ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний термін добровільно штраф не сплатив, від виконання вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 08 квітня 2015 року ухиляється, у зв`язку з чим є потреба замінити штраф на інше покарання. На думку місцевого суду, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що йому за вироком призначено покарання у виді штрафу, ухиляється від його виконання, також не звертається до суду з питанням розстрочки сплати штрафу.

Не погодившись із ухвалою суду, захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 оскаржив судове рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення, як пропущений з поважних причин, оскаржувану ухвалу скасувати та направити матеріали клопотання на новий розгляд до суду першої інстанції. На підтвердження заявлених апеляційних вимог, вказує, що лише 18 грудня 2018 року його підзахисному ОСОБА_6 стало відомо щодо несплати ним штрафу, позаяк він перебуває за кордоном, наміру повертатися в Україну не має, і ще влітку 2015 року передав кошти для сплати штрафу за вироком суду щодо нього своїй цивільній дружині ОСОБА_8 . Як з`ясував у грудні 2018 року ОСОБА_6 надані кошти ОСОБА_8 витратила на підготовку дитини до школи, штраф не сплатила. Також, захисник зазначає, що на підтвердження бажання та можливості сплати штрафу ОСОБА_6 надав йому грошові кошти в сумі 7055 гривень. Таким чином, у випадку скасування ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 22.09.2016 року, особисто гарантує сплату штрафу в найкоротший термін та надання суду доказів сплати такого, незважаючи на відсутність ОСОБА_6 на території України.

Крім того, вказує, що ОСОБА_6 не ухилявся від явки до суду, а не був повідомлений належним чином щодо часу та місця судового засідання. Водночас, в судовому засіданні місцевого суду вирішувалося питання про погіршення стану засудженого, що не допускається у відсутності засудженого. До початку апеляційного розгляду захисник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора який вважав що ухвала суду підлягає до скасування з призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника засудженого, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як з`ясовано колегією суддів, причини пропуску захисником засудженого строку апеляційного оскарження ухвали суду є поважними, а тому підлягають поновленню.

Також, знайшли своє підтвердження, під час апеляційного розгляду, доводи захисника засудженого стосовно неотримання його підзахисним - ОСОБА_6 копії ухвали суду від 22.06.2016 року та його необізнаності щодо розгляду стосовно нього судової справи.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначених вимог закону суддею дотримано не було.

Так, відповідно до ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.22 КПК України захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 42 КПК України визначено права обвинуваченого та передбачено, що він має інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

Згідно ч.1 ст.323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні вирішувалося питання про погіршення становища засудженого без його участі. Водночас, як з`ясовано у ході апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_6 викликався в судове засідання місцевого суду шляхом направлення повісток за адресою смт.Володимирець, проте ОСОБА_6 у вказаному населеному пункті не проживав. Також, йому направлялися повістки за зареєстрованим місцем проживання гуртожитком, де ОСОБА_6 також не проживав. Разом із тим, за номером телефону, який ОСОБА_6 залишав у кримінальному провадженні для здійснення з ним зв`язку, його ніхто не викликав, хоча такий працював до грудня 2016 року, доки ОСОБА_6 залишив територію України.

Враховуючи наведене, навіть у випадку неявки ОСОБА_6 в судове засідання, суд першої інстанції повинен був здійснити заходи розшуку ОСОБА_6 для вирішення питання заміни йому призначеного раніше покарання. В контексті наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника засудженого щодо обов`язкової присутності у судовому засіданні засудженого, у разі погіршення становища такого зокрема, заміни покарання на більш суворе.

На думку колегії суддів, наведені обставини перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, пунктом 3 частини 2 статті 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Випадки, передбачені ч.3 ст.323 та ст.381 КПК України в даному випадку відсутні.

На думку колегії суддів, порушення кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції не можуть бути виправлені під час апеляційного розгляду, оскільки мають особливу природу здійснення засудженим своїх прав під час судового розгляду у кримінальному провадженні щодо нього, закріплених в КПК України, зокрема що стосується їх реалізації під час судового провадження у суді першої інстанції.

Таким чином, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування оскаржуваної ухвали й, враховуючи наведене, колегія суддів у даному випадку позбавлена можливості прийняти кінцеве рішення у справі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

Діючим КПК України визначені повноваження суду апеляційної інстанції, й ст.415 КПК України містить лише вичерпний перелік підстав, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального закону. Беручи до уваги викладене та виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.15), п.16) ч.1 ст.7 КПК України, колегія суддів вважає, що ухвала Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року, ухвалена стосовно ОСОБА_6 у його відсутності, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суду, а апеляційна скарга захисника засудженого підлягає задоволенню.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального процесуального закону слід ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Керуючись 376, 404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд справи по суті у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

__________ ____________ __________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3