14.02.19 Справа № 469/113/19
1-в/469/7/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2019 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої: - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Березанка клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чапаєвка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна вища, одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, не працює, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відбуває покарання у ФКУ «Об`єднання виправних колоній №2 з особливими умовами господарчої діяльності ГУФСВП Росії по Пермському краю» ,

В С Т А Н О В И В:
01 лютого 2019 року до Березанського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно громадянин України ОСОБА_4 , обґрунтоване тим, що 17 серпня 2018 року наказом Міністерства юстиції України № 2699/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 22 червня 2018 року за №06-82341/18.
ОСОБА_4 засуджено вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 30, частиною п`ятою статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет») за попередньою змовою групою осіб, у особливо великому розмірі, тобто умисні дії особи, безпосередньо направлені на вчинення незаконного збуту наркотичних засобів, якщо при цьому злочин не був доведений до кінця з незалежних від цієї особи обставин) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Об`єднання виправних колоній №2 з особливими умовами господарчої діяльності ГУФСВП Росії по Пермському краю»; кінець строку відбуття покарання 30 січня 2026 року.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 (копія паспорта додається).
Відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Посилаючись на ст.9 Конституції України, ст.ст.9 - 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, положення ч.3 ст.609, ч.1 ст.610 Кримінального процесуального кодексу України, якою передбачено звернення Міністерства юстиції України, в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, до суду першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, заявник просить:
- визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року;
- визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року. Визначити початок строку відбування покарання.
При прийнятті рішення по суті заявленого клопотання заявник просив суд при визначенні строку покарання, який підлягатиме відбуванню у разі передачі ОСОБА_4 в Україну, враховувати вимоги частини першої статті 10 та частини першої статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком російського суду, з метою створення належних підстав для реалізації засудженим ОСОБА_4 права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України не заперечував, вважаючи його обґрунтованим та правомірним.
Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, розгляд клопотання просила проводити без її участі, яка, згідно з ч.1 ст.610 КПК України, не є обов`язковою.
Враховуючи, що чинним КПК України не передбачено обов`язкової участі представника Міністерства юстиції України під час розгляду клопотання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, суд вирішив розглянути клопотання без участі представника Міністерства юстиції України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Передача громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання в Україні та порядок приведення вироку іноземного суду у відповідність із законодавством України передбачена главою 46 КК України та Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року.

Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 року, передбачено можливість передачі особи, засудженої на території однієї держави, на територію іншої держави, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання (стаття 2) шляхом продовження виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10 або визнання вироку з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і, таким чином, заміни міри покарання, призначеної в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 цієї Конвенції.

Відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 17 серпня 2018 року №2699/5 прийнято рішення про прийняття громадянина України ОСОБА_4 з Російської Федерації в Україну для подальшого відбування покарання, призначеного вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 засуджений вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (а.с.7-29) та відбуває покарання ФКУ «Об`єднання виправних колоній №2 з особливими умовами господарчої діяльності ГУФСВП Росії по Пермському краю» (а.с.33).
Вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет») за попередньою змовою групою осіб, у особливо великому розмірі, тобто умисні дії особи, безпосередньо направлені на вчинення незаконного збуту наркотичних засобів, якщо при цьому злочин не був доведений до кінця з незалежних від цієї особи обставин) Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років.
Вказаний вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року набрав законної сили 16 лютого 2018 року (а.с.30).
Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, та його останнім відомим місцем проживання в Україні є АДРЕСА_1 (а.с.26).
Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_4 , він висловив бажання бути переданим в Україну для подальшого відбування призначеного йому покарання, при цьому йому роз`яснені та зрозумілі юридичні наслідки такої передачі (а.с.34).
Відповідно до довідки про відбуття строку покарання, ОСОБА_4 станом на 11 квітня 2018 року відбув строк покарання 1 рік 2 місяці 10 днів, невідбутий строк покарання становить 7 років 9 місяців 19 днів; початок строку 23 січня 2018 року, кінець строку 30 січня 2026 року, залік часу з 31 січня 2017 року по 22 січня 2018 року (а.с.33).

При визначенні статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим ОСОБА_4 , та строку позбавлення волі, визначеного на підставі вироку суду іноземної держави, суд враховує таке:
Частиною 3 ст. 307 КК України передбачена відповідальність, зокрема, за дії щодо незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб тощо, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього.

Сургутський міський суд Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Російської Федерації кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 30, ч.5 ст. 228.1 Кримінального Кодексу РФ, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних та інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу «Інтернет») за попередньою змовою групою осіб, у особливо великому розмірі, якщо при цьому злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від цієї особи.

Постановою пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002 р. "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів", встановлено, що злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК України, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій. У випадках, коли винна особа вчинила одну або декілька зазначених дій, але не встигла вчинити іншу дію із тих, які охоплювались її умислом, скоєне слід розглядати як закінчений злочин за виконаними діями, а незавершена дія окремої кваліфікації як готування до злочину або як замах на злочин не потребує.

Диспозицією ч.3 ст.307 КК України передбачена відповідальність, за такі дії у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, як незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут.

Як вбачається з тексту вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року, ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 21 січня 2017 року, діючи у складі групи осіб за попередньою змовою з іншими особами, незаконно придбав речовину, яка містить наркотичні засоби у особливо великому розмірі, зберігав її з метою подальшого незаконного збуту; довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з незалежних від нього причин, так як 30 січня 2017 року був затриманий працівниками правоохоронних органів (а.с.10-11).

Таким чином, дії ОСОБА_4 , за які він був засуджений вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року, слід кваліфікувати, як закінчений склад злочину, передбаченого ст.307 КК України, тобто як зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а тому інша незавершена дія щодо незаконного збуту наркотичних засобів, яка охоплювалася умислом ОСОБА_4 , але була припинена не по його волі, а співробітниками правоохоронних органів, окремої кваліфікації як замах на злочин не потребує.

Враховуючи викладене та керуючись роз`ясненнями Верховного суду України, викладеними в постанові Пленуму № 4 від 26.04.2002 р. "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів", суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , за які він був засуджений вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року, утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 610 КК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає, серед іншого, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Порядок визначення строку позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави передбачений положеннями ч.4 ст.610 КК України, згідно якої при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку іноземної держави суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім окремих випадків.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 610 КК України іншого порядку визначення строку позбавлення волі суд дотримується в разі, якщо призначений судом іноземної держави строк є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений кримінальним законом України за таке правопорушення, та в разі, якщо призначений судом іноземної держави строк є більшим, ніж максимальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення.

Санкцією ч.3 ст.307 КК України передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року було призначено покарання ОСОБА_4 за вчинений злочин у виді 9 років позбавлення волі, що відповідає межам санкції ч.3 ст.307 КК України.

Таким чином, керуючись нормами кримінально-процесуального закону України, ґрунтуючись на принципі недопустимості посилення покарання засудженої особи в разі передачі іншій державі для відбування покарання, закріпленого в нормах міжнародного права, враховувати вимоги частини першої статті 10 та частини першої статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком російського суду, з метою створення належних підстав для реалізації засудженим ОСОБА_4 права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання, суд приходить до висновку про визначення строку покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі тією ж тривалістю, що був призначений вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року - 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 визначити з 31 січня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 371, 372, ч.3 ст.609, ч.1 ст.610 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року, яким громадянина України ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до позбавлення волі строком на 9 років.
Визначити, що відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_4 засуджений вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року, передбачена ч. 3 ст. 307 КК України.
Покарання у виді 9 років позбавлення волі, призначене ОСОБА_4 вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року, визнати таким, що відповідає санкції ч.3 ст.307 КК України.
Визначити ОСОБА_4 покарання, що підлягає відбуванню на підставі вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 23 січня 2018 року - 9 (дев"ять) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 визначити з 31 січня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: