Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1105/18
Номер провадження: 1-кп/511/25/19
22.01.2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілих - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 0001380 від 03.08.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого керівником в ПП "Вудворк" м. Одеса, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст.162 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Згідно наданих суду матеріалів, встановлено, що 02 серпня 2014 року приблизно о 19 годині ОСОБА_4 , знаходячись на причалі присадибної ділянки садового будинку АДРЕСА_2 , розпалив багаття в мангалі, дим від якого розповсюдився на сусідні причали садових будинків, в тому числі на причал присадибної ділянки садового будинку АДРЕСА_3 , належний на праві власності ОСОБА_7 , яка перебувала на причалі біля власного будинку з присадибною ділянкою з межею в бік ділянки ОСОБА_4 , яка мала чітке визначення у вигляді металевого паркану висотою 1м 20 см, тим самим визначаючи межі володіння ОСОБА_7 .
У зв`язку з раптово виниклими неприязними відносинами між сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , в результаті задимлення причалу присадибної ділянки садового будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 вжила заходів по припиненню такого задимлення, що виразилось у пропозиціях, зауваженнях та в інших діях в бік ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 , зневажаючи загальноприйнятими правилами моральності та добросусідства, взаємоповаги та громадського порядку, в присутності сусідів дачного масиву, спочатку голосно висловлювався на адресу ОСОБА_7 образливою нецензурною лайкою, а далі маючи прямий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явною неповаги до суспільства та діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_4 , скориставшись вільним доступом - відсутністю огорожі між ділянками АДРЕСА_4 та №122) наблизився до ОСОБА_7 , яка стояла у себе на причалі дачної ділянки № НОМЕР_1 біля паркану заввишки 1,20 м, який огороджував причал, перебуваючи на причалі № НОМЕР_2 , схопив ОСОБА_7 за руку, та використовуючи в якості опори паркан, почав її заламувати, завдавши таким чином ОСОБА_7 нестерпного болю та фізичних страждань, одночасно завдаючи при цьому своєю вільною рукою ударів кулаком по обличчю та по голові ОСОБА_7 .
Попри благання останньої припинити злочинні дії та заклики про допомогу, ОСОБА_4 принижуючи людську гідність ОСОБА_7 та незважаючи на відпочиваючих з інших причалів, які спостерігали за подіями та закликали його припинити порушення громадського порядку, продовжував протиправні дії, що призвело до спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді синця слизової оболонки верхньої губи ліворуч, забою м`яких тканей лівої скроневої ділянки, синців в нижній половині лівого передпліччя, які згідно висновку експерта №35 від 26.02.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також своїми руками спричинив фізичне насилля щодо ОСОБА_8 , який в той час намагався захистити ОСОБА_7 , чим завдав йому тілесних ушкоджень у вигляді синців з осадженнями, які згідно висновку експерта №48 від 04.03.3016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав шкоду громадському порядку та суспільним відносинам, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті та суспільному житті, а також фізичну шкоду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Дії ОСОБА_4 по даному епізоду кваліфіковані за ч. 1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Крім цього, ОСОБА_4 звинувачується в незаконному проникненні до володіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на присадибну ділянку садового будинку АДРЕСА_5 із застосуванням насилля та з погрозою застосування насилля та його дії кваліфіковані за ч.2 ст.162 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні хуліганських дій, порушенні громадському порядку та заподіянню фізичної шкоди потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не визнав.
Між тим потерпіла ОСОБА_7 в суді пояснила, що вона 02.08.2014 року разом з чоловіком приїхали на дачу, з ними також була мати. На сусідніх ділянках знаходились сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,а також ОСОБА_4 . ОСОБА_4 в мангалі палив якесь сміття і задимив їх ділянку, а тому вона, підійшла до власного забору та попросила перенести мангал, але ОСОБА_4 відповів їй криком та нецензурною лайкою, а потім продовжуючи свої агресивні дії, безпричинно підбіг до її ділянки та встиг схопити її біля огорожі за руку та став її заламувати, а іншою рукою почав наносити їй удари кулаком по обличчю та голові. Вона почала кричати, просила ОСОБА_4 відпустити її. На її крик вийшов із лиману її чоловік, підбіг до них та почав її відтягувати. Однак ОСОБА_4 перестрибнув через паркан та продовжив бити її та чоловіка. На їх причалі стояв синій пластиковий стілець на якому знаходились вазони з квітами. ОСОБА_4 почав все громити, розбив вазони, зламав стіл та ліжак. На дачу також приїхала їх донька, яка побачила, що відбувалось. Побачивши доньку ОСОБА_4 намагався перестрибнути через забір назад до своєї дачної ділянки, але впав на гнилі дошки, а потім ще раз впав. Вона була дуже налякана від того, що сталося. На їх крики зібрались сусіди.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні також підтвердив в суді, що ОСОБА_4 2 серпня 2018 року вчинив хуліганські дії на їх дачі, побив безпричинно його та дружину лише за те, що його дружина зробила йому зауваження, що він задимив їх ділянку димом від мангалу та просила перенести мангал в інше місце. При цьому в присутності сусідів виражався на їх адресу нецензурною лайкою, погрожував, а після цього ще й проник на їх причал та пошкодив майно, яке там знаходилось.
Факт побиття потерпілих в суді також підтверджували висновком судово-медичної експертизи №34 від 19.02.2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені сінці /по 1/ з осадженням, розташовані на спині праворуч у між лопатковій ділянці, на задній поверхні в нижній третині лівого плеча та з боку зовнішньої поверхні середній третині лівого стегна, а також висновком №35 від 19.02.2016 року, згідно якого у ОСОБА_7 були виявлені синець слизової оболонки верхньої губи ліворуч, забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки /2/ в нижній половині лівого передпліччя, садна /4/ на спині ліворуч, поодинокі садна у ділянці нижніх половин обох гомілок, синець в середній третині лівої гомілки.
Під час розгляду справи від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України.

Прокурор не заперечував проти закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності з відповідних підстав.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні даного клопотання, як заявленого передчасно, так як дане питання потрібно вирішити при ухваленні остаточного рішення по справі, оскільки дані злочини взаємопов`язані.

Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено останньому, що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, закриває кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільняє особу від кримінальної відповідальності. Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд здійснюється у загальному порядку.

Обвинувачений заявив суду, що свою вину він не визнає, зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий, та проти закриття провадження з вказаної підстави він не заперечує.

Суд, заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію обвинуваченого, захисту, представника потерпілих, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав обвинуваченим, приходить до наступних висновків.

Згідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі .

Відповідно до вимог ч.2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 296 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а закриття кримінального провадження за такими обвинуваченням можливе після закінчення строку давності, термін якого відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України по даній категорії справ складає три роки.
По даному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин 2 серпня 2014 року.
Таким чином, з урахуванням тяжкості та часу вчинення діяння, яке інкриміноване обвинуваченому, суд приходить до висновку, що на час слухання кримінального провадження у суді та розгляду клопотання обвинуваченого та його захисника про закриття провадження, строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув за ч.1 ст.296 КК України.

Згідно ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Суд приходить до висновку про те, що позиція обвинуваченого є добровільною, останній, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження за нереабілітуючих підстав.

Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності обвинуваченому роз`яснено.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року "Про судову практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" при наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за перебігом строків давності, таке звільнення є обов`язковим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що під час судового слідства по справі встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284, 286, 314-316,369,372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 296 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1