Справа № 204/2141/19
Провадження № 1-кп/204/435/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю законних представників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю потерпілого ОСОБА_10

за участю законного представника потерпілого ОСОБА_11

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000537, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.03.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000537, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання, в якому просив повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000537 за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, прокурору. В обґрунтування клопотання вказав на те, що у акті зазначено, що під час досудового розслідування проводились 2 судово-медичні експертизи - 16.05.2018 року та 28.12.2018 року. Однак розміру витрат по такому акту не зазначено, що є грубим порушення норм КПК України і практики Європейського суду з прав людини, оскільки такі витрати будуть складовою обвинувального чи виправдувального вироку. Відсутність цієї інформації в акті, яка є складовою його обвинувачення і підставою для можливого застосування щодо нього фінансових санкцій, позбавляє його права на захист від частини пред`явленого щодо нього обвинувачення. Таким чином, не повідомлення його про правові наслідки у вигляді фінансових санкцій (витрат на експертизу), у разі винесення негативного рішення суду, позбавляє його права спрогнозувати негативні наслідки, а отже про справедливий суд, у разі призначення справи з таким актом речі йти не може. Крім того, у обвинувальному акті міститься інформація про місце його реєстрації, однак не міститься інформації про його місце проживання. При цьому, у інших учасників процесу, у тому числі, щодо другого обвинуваченого зазначено і місце реєстрації і місце проживання. Також, у обвинувальному акті не міститься даних про наявність шкоди або відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Отже, пред`явлення цивільного позову у суді і відсутність даних у обвинувальному акті про відсутність чи наявність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру такої шкоди, є порушенням ст. 20 КПК України, згідно якої обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні. Відсутність даних у обвинувальному акті про встановлення наявності чи відсутності шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, позбавляє його права на захист від безпідставних претензій по відшкодуванню такої шкоди, а у разі прийняття рішення про відшкодування шкоди, права на таке відшкодування у добровільному порядку. Як наслідок, він позбавлений права на пом`якшуючі обставини, які впливають на покарання згідно статті 66 КК України. Із наведеного виплаває, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а отже підлягає поверненню.

Захисник і законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_4 і ОСОБА_6 підтримали вищевказане клопотання і просили задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки воно є необґрунтованим і просив відмовити в його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_5 і законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні не підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 і просили призначити його в судове засідання.

Потерпілий і його законний представник заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 і просили відмовити йому.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, передбачені п. п. 1-5 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 291 КПК України, визначаються вимоги, що ставляться до обвинувального акту, зокрема відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статі, в обвинувальному акті повинні бути зазначені вичерпні анкетні дані обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце його проживання, громадянство).

Обвинувачений ОСОБА_8 в своєму клопотання, як на підставу повернення обвинувального акта, посилається на те, що в акті не зазначено його місце проживання, а тільки місце реєстрації, що, на його думку, позбавляє його права на своєчасне повідомлення про дату місце і час розгляду кримінальної справи.

В той же час, в судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 вказала, що обвинувачений фактично проживає за місцем своєї реєстрації.

Таким чином, твердження обвинуваченого ОСОБА_8 , висловлені ним в його клопотанні щодо не зазначення в обвинувальному акті місця його проживання, є необґрунтованими, оскільки судом встановлено, що він проживає за місцем своєї реєстрації, а доказів зворотного суду не представлено.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими твердження обвинуваченого ОСОБА_8 щодо не зазначення в обвинувальному акті відомостей щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, і розмір витрат на залучення експерта, оскільки з обвинувального акта випливає, що у кримінальному провадженні № 0000537 було проведено дві судові медичні експертизи - № 1402е від 16.05.2018 року і № 4220е від 28.12.2018 року.

Прокурор, в свою чергу, вказав, що обвинувачені є неповнолітніми, а тому витрати на експертизи відшкодовуються за рахунок держави.

Проте, суд такі твердження вважає необґрунтованими, оскільки згідно з п. п. 7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити вищевказані відомості, - і чинний КПК України не має положень, згідно яких такі відомості могли би бути не зазначені в обвинувальному акті за певних обставин, в тому числі, й коли обвинувачені є неповнолітніми особами.

Крім того, суд прийшов до висновку, що вищевказаний обвинувальний акт також не відповідає і іншим вимогам КПК України.

Зокрема фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 чітко не сформульовані. Обвинувачення не конкретизовано, викладено загальними фразами. При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення слідчим в обвинувальному акті не викладено обставини вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення ними кримінального правопорушення, мотиви його вчинення. Так, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені умисно нанесли потерпілому один удар рукою в область правої скроні і не менше трьох почергових ударів рукою в область затилку, але ж не зазначено, хто конкретно з обвинувачених і які удари наніс. Також, в обвинувальному акті зазначено, що обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених не встановлено, в той час, як зі змісту обвинувального акта і матеріалів доданих до нього випливає, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , було вчинене 14 лютого 2018 року, тобто обвинувачені на той час були неповнолітніми, що є пом`якшуючою обставиною відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України.

Вказані недоліки обвинувального акта, його не конкретність і неповнота порушують право обвинувачених, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення вони обвинувачуються, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується їхнє право на захист.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно із якою визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту і форми обвинувального акта. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі, підозрюваній у вчиненні злочину.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України і правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328-кс16, обвинувальний акт має містити обов`язкові три складові: фактичні обставини кримінального правопорушення; правову кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень п. (а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня і 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В той же час, в ході підготовчого судового розгляду даної справи встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000537, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - не відповідає вимогам ст. 291 КПК України і чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема й Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до кримінального процесуального законодавства України, судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого особі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Однак виходячи з того, що суд повинен забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченим і під час підготовчого судового засідання, і суд на стадії підготовчого судового засідання позбавлений можливості пересвідчитися у тому, що права обвинувачених та потерпілої сторони не були порушені при закінченні досудового розслідування суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту з додатками прокурору.

На підставі викладеного, оскільки невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, унеможливлює призначення судового розгляду, суд вважає необхідним обвинувальний акт і додатки до нього повернути прокурору для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 335, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта по кримінальному провадженню 0000537 за обвинуваченням ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000537, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, який затвердив обвинувальний акт, для усунення виявлених недоліків, після набрання законної сили ухвалою суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15 травня 2019 року о 09-15 год.

Суддя ОСОБА_1