Справа № 379/253/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2019 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:
Головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
секретаря судових засідань: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
відкрито провівши в залі суду в м. Тараща судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000036 від 31.01.2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Вишгородського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, інваліда ІІІ групи з дитинства, з базовою загальною середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд,, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2018 приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Достовірно знаючи, що його сусідка ОСОБА_7 відсутня за місцем дачної садиби, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та має у своєму володінні дюралюмінієву ринву, яка знаходиться під дахом сараю, ОСОБА_6 вирішив вирішив вчинити таємне викрадення зазначеної ринви, з метою обернення на власну користь.
Цього ж дня приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 прибув до домогосподарства ОСОБА_7 за вказаною адресою. Перебуваючи біля вказаного господарства, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, повторно, користуючись темною порою доби і одночасно відсутністю власника та будь-яких осіб, які б могли йому у цьому завадити, усвідомлюючи протиправність своїх дій, відчинив хвіртку, зачинену на кустарний запірний пристрій, та пройшов на подвір`я. Після цього підійшов до приміщення сараю, де помітив дюралюмінієву ринву довжиною 8,5 м., що знаходилася під дахом. В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до виявленої ним ринви та за допомогою фізичної сили демонтував її частину, загальною довжиною 4,86 м. Після цього з викраденою ринвою ОСОБА_6 направився до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме зломав її на декілька частин і наступного дня продав необізнаній з його злочинними діями ОСОБА_8 за 130 грн. на вул. Гайдамаківка в с. Калинове Таращанського району Київської області.
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 страждав і страждає на хронічне психічне захворювання, що підтверджується Висновком судово-психіатричного експерта № 20 від 14.12.2018 року, згідно якого ОСОБА_6 , страждає на легку розумову відсталість в ступені помірної дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю. Дані психічні розлади позбавляють його зараз та позбавляли його під час коли були скоєні інкриміновані йому дії здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує примусових заходів медичного характеру амбулаторної психічної допомоги в примусовому порядку.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Законний представник обвинуваченого в судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_6 дійсно хворіє на психічні розлади з 10 років та постійно перебував обліку в лікаря психіатра та проходив амбулаторні та стаціонарні лікування.
Прокурор, вважаючи доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, просить суд про застосування заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Захисник не заперечує проти надання його підзахисному амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, висновок судово-психіатричної експертизи та документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про те, що до обвинуваченого слід застосувати примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 20 від 14.12.2018, ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих йому діянь і в теперішній час страждав та страждає на легку розумову відсталість в ступені помірної дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю. Дані психічні розлади позбавляють його зараз та позбавляли його під час коли були скоєні інкриміновані йому дії здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно до характеризуючих особу ОСОБА_6 даних, на обліку у лікаря-нарколога він не перебуває, перебуває на обліку в лікаря психіатра, є інвалідом ІІІ групи, за місцем проживання характеризується посередньо.
Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_6 є на даний час неосудним та вчинив інкримінований йому злочин у стані неосудності.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпітлізації до психіатричного закладу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, мали місце і вчинені ОСОБА_6 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно-небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Речові докази дюралюмінієва ринва, довжиною 486 см., яка знаходиться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_7 , залишити останній.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст.ст.511- 514 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Речові докази: дюралюмінієва ринва, довжиною 486 см, яка передана на зберігання ОСОБА_7 залишити останній в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 днів з моменту її проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1