Справа № 467/183/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000193 від 21 квітня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кайранколь, Джамбульського району, р. Казахстан, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що у період з 19 квітня 2015 року по 12 квітня 2016 року ОСОБА_4 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та брав безпосередньо участь у зоні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областях.

На початку січня 2016 року (більш точний час та місце в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) ОСОБА_4 шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав набої калібру 5,45 мм у кількості 7 штук, про що нікому не повідомив, та без передбаченого законом дозволу залишив зберігати їх при собі.

Після цього, в середині квітня 2016 року (більш точний час та місце в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) у порушення п.1 Додатку 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ "Про право власності на окремі види майна", ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне носіння та зберігання боєприпасів, усвідомлюючи, що діє протиправно та порушує встановлені правила обігу зброї та боєприпасів, а також не маючи на те передбаченого законом дозволу, вказані боєприпаси громадським транспортом перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та в порушення вимог п. 8.1, п. 8.9, та п. 8.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, залишив їх на зберігання у своїй кімнаті в будинку під ліжком в картонній коробці 1 патрон, в підсобному приміщенні у дальній частині подвір`я вказаного домогосподарства в поліетиленовому пакеті - 6 патронів, таким чином, вчинивши незаконне носіння та зберігання боєприпасів.

15 травня 2018 року під час проведення працівниками Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області санкціонованого обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено в спальній кімнаті в будинку в картонній коробці під ліжком один патрон зеленого кольору з маркуванням "17 89", який було поміщено до сейф пакету № 4344094 експертної служби МВС України, в підсобному приміщенні. у дальній частині подвір`я, в поліетиленовому пакеті - шість патронів зеленого кольору, а саме: чотири патрони з маркуванням "17 82", один патрон з маркуванням "3 34" та один патрон з маркуванням "60 83", які було поміщено до сейф пакету № 4344093 експертної служби МВС України, та які є бойовими припасами калібру 5.45 мм, військовими патронами, що придатні для здійснення пострілів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в порядку ст. 351 КПК України, свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, крім цього суду пояснив, що він дійсно у період з 19 квітня 2015 року по 12 квітня 2016 року, коли проходив військову службу та брав участь у зоні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областях, знайшов набої калібру 5,45 мм у кількості 7 штук та без передбаченого законом дозволу залишив зберігати собі. В середині квітня 2016 року знайдені патрони громадським транспортом перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Один із знайдених патронів зберігав у картонній коробці під ліжком в кімнаті, а шість штук із знайдених патронів зберігав у підсобному приміщенні подвір`я. У скоєному щиро кається, просив суд його суворо не наказувати та застосувати до нього акт амністії.

У зв`язку із безумовним та добровільним, тобто без будь - якого впливу із чиєї б то не було сторони, визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погодженням з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у випадку визнання ним змісту фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутності заперечень, проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- висновок експерта про проведення судової експертизи зброї від 18.05.2018 року № 252 згідно якої надані на експертизу предмети зовні схожі на патрони у кількості 7 шт., що 15.05.2018 року були вилучені під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 є боєприпасами, а саме 5.45 мм військовими патронами (5.45х39 мм), з яких один патрон з трасуючою кулею, а шість патронів з кулею із стальним осердям.

Патрони, надані на експертизу у кількості 7 штук до стрільби придатні. Дані патрони можуть використовуватися для стрільби з вогнепальної нарізної зброї калібру 5.45 мм:

- автоматів: "АК-74", "АКС-74", "АКС-74У", "АК-74М", виробництва СРСР; "9А-91", "АН-84", "АК-12", "АК-107/108", "АЕК-971", "АК-101/102", виробництва РФ; "NOM-81", виробництва Вернгрії; "К-3" виробництва Арменії; "Вепр" виробництва України; "Wieger StG-942" виробництва Федеративної республіки Німеччина; "Skbk wz.89", "Kbk wz.88 Tantal" виробництва республіки Польща та ін.; кулеметів "РПК-74", "РПКС-74", "ПУ-21", виробництва СРСР та ін.; стрілецько-гранатометних комплексів: "80.002", виробництва СРСР "АДС", виробництва РФ та ін.; автоматно-гранатометних комплексів "А-91", виробництва РФ та ін.; снайперські гвинтівки: "SSG-82" виробництва Федеративної республіки Німеччина та ін.

Крім того, дані патрони можуть використовуватися для стрільби в якості патронів замінників з мисливської нарізної зброї, а також переробленої вогнепальної зброї або ж виготовленої саморобним способом відповідного калібру.

Патрони надані на експертизу у загальній кількості 7 штук.

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 23.05.2018 року № 107 про прийняття солдату запасу ОСОБА_4 на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського та старшинського складу, призначеного на посаду стрілець-помічник гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

- довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом по мобілізації з 19.03.2015 року по 12.04.2016 року. Брав безпосередню участь в АТО на території Луганської та Донецької областей з 24.04.2015 року по 04.04.2016 року. Доступ до вогнепальної зброї та набоїв мав згідно штатної посади.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченогоОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд бере до уваги, як щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченогоОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, те що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, є учасником бойових дій, особливості й обставини вчинення правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, ставлення до вчиненого, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, проходив службу в зоні проведення АТО, є ветераном війни - учасником бойових дій, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, згідно висновків досудової доповіді ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, яке буде йому необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заявили клопотання, проти якого не заперечував прокурор, про застосування до обвинуваченого ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просили звільнити його від покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністією є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення (злочини), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України відповідно до ст. 12 КК України не є особливо тяжким кримінальним правопорушенням (злочином). Обвинувачений ОСОБА_4 захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій що, підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 07.12.2015 року, оглянутим у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на застосування відносно себе амністії.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і підстав для його обрання не вбачається. Цивільний позов не заявлений.

На підставі ст. 124 КПК України, з ОСОБА_4 необхідно стягнути витрати за проведення судової експертизи.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 392-393, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи зброї № 252 від 18.05.2018 року, які складають 858 грн. 00 коп.

Речові докази: один патрон зеленого кольору з маркуванням "17 89", який було поміщено до сейф пакету № 4344094 експертної служби МВС України, шість патронів зеленого кольору, а саме чотири патрони з маркуванням "17 82", один патрон з маркуванням "3 34" та один патрон з маркуванням "60 83", які поміщено до сейф пакету № 4344093 експертної служби МВС України, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, знищити.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1