Справа №127/4513/19
Провадження №1-в/127/108/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у режимі відеоконференції з Державною установою "Вінницька виправна колонія (№86)" клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" погоджене з головою спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівці Сторожинецького району Чернівецької області, громадянина України, раніше судимого:
18.12.2002 року Путильським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

10.05.2006 року Акимівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, з урахуванням ст. ст 69, 70 КК україни до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна. Звільненого 02.12.2009 року із заміною міри покарання на виправні роботи на строк 1 рік 8 місяців 29 днів з утриманням 20 % заробітної плати;

24.06.2010 року Путильським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 389 КК України, з урахуванням ст. ст. 71, 72 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців 10 днів. Звільненого 05.02.2011 року по відбуттю строку покарання;

03.08.2011 року Путильським районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць. Звільненого 21.10.2011 року по відбуттю строку покарання;

26.06.2012 року Путильським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185 КК Украхїни до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Звільненого 12.03.2013 року із заміною міри покарання на громадські роботи на строк 240 годин;

по даній справі засуджений 25.08.2016 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, -
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника Державної установи

«Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" погоджене з головою спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", фактично відбув 2/3 строку покарання, за період відбування покарання довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 клопотання підтримав.

Засуджений ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що в установі він працевлаштований. До дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, стягнення на даний час зняте, має три заохочення. Він звертався до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, його клопотання на даний час задоволено. Просить задовольнити клопотання установи та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просить клопотання задовольнити та звільнити умовно-достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 . Пояснила, що засуджений в установі характеризується позитивно, працевлаштований. До дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, стягнення на даний час зняте, має три заохочення. Засуджений звертався до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, його клопотання на даний час задоволено. На час звернення засудженого із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким ним не було відбуто 2/3 строку покарання, що б давало йому право на звернення із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вважає, що засуджений довів своє виправлення, а тому просить клопотання установи задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що дане клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання надійшло без дотримання строку звернення із даним клопотанням.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.08.2016 року, згідно якого він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 22.11.2016 року вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.08.2016 року залишено без змін.

З розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили вбачається, що вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.08.2016 року набрав законної сили 22.11.2016 року та підлягає негайному виконанню.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2018 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.01.2019 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2018 року скасовано, клопотання засудженого задоволено та замінено засудженому ОСОБА_3 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі.

З наряду Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 14.02.2019 року вбачається, що на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 18.01.2019 року засудженого ОСОБА_3 направлено для подальшого відбування покарання у виді обмеження волі до ДУ "Крижопільський виправний центр (№113)".

Частинами 1- 3 статті 81 Кримінального кодексу України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття ними не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, висновки про те, чи довів засуджений своє виправлення можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що початок строку покарання засудженим рахується з 29.12.2016 року, кінець строку покарання 29.12.2019 року.

Засуджений з 13.02.2017 року по даний час відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)».

Станом на 29.12.2018 року засуджений відбув 2/3 строку покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України.

З матеріалів оглянутої в судовому засідання особової справи вбачається, що засуджений має три заохочення та одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час зняте в установленому законом порядку.

Засуджений в установі працевлаштований.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_3 від 08.01.2019 року, за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, на даний час дисциплінарне стягнення зняте. В установі працевлаштований різноробочим деревообробного цеху № 1, до праці відноситься сумлінно за що був три рази заохочений адміністрацією установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. По відношенню до представників адміністрації поводить себе ввічливо, тактовно. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи намагається ставитися з розумінням. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумінням. Намагається дотримуватись вимог протипожежної безпеки. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення". Підтримує соціально-корисні зв`язки з братом.

Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання 29.12.2017 року. Комісією установи 06.03.2018 року відмовлено в переведені з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання 29.06.2018 року.

Суд зазначає, що виходячи з приписів ст. 81 КК України, головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а саме виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання у виправній установі.

Як вбачається із матеріалів клопотання та матеріалів особової справи, ОСОБА_3 раніше неодноразово був засуджений, в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, однак, після звільнення з місць позбавлення волі знову скоював нові злочини. Наведене свідчить про значну суспільну небезпеку засудженого та схильність останнього до скоєння злочинів.

Суд зазначає, що наявність заохочень, сама по собі не доводить виправлення засудженого в розумінні положень ч. 2 ст. 81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

На думку суду, відсутність стягнень не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину додержання засудженим режиму відбування покарання.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_3 звертався до Вінницького міського суду Вінницької області із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2018 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.01.2019 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.10.2018 року скасовано, клопотання засудженого задоволено та замінено засудженому ОСОБА_3 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі.

Дана ухвала набрала законної сили та звернута до виконання.

З наряду Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 14.02.2019 року вбачається, що на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 18.01.2019 року засудженого ОСОБА_3 направлено для подальшого відбування покарання у виді обмеження волі до ДУ "Крижопільський виправний центр (№113)".

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" погодженого з головою спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя