Номер провадження: 11-сс/785/1999/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 р. про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відносно нього застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 15 січня 2019 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на ОСОБА_4 покладені певні обов`язки.

27.11.2018 року, поштою, на вказану ухвалу слідчого судді, прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, та застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частина ч. 3 цієї ж статті передбачає, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної ухвали, яка опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень, при розгляді клопотання слідчого в суді 1-ої інстанції були присутніми прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , слідчий СВ Хаджибеївського ВП Суворовського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , його захисника адвокат ОСОБА_6 .

Натомість, апеляційна скарга подана прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 до поштового відділення лише 27.11.2018 року, про що свідчить штамп на конверті, а також роздруківка із сайту ДП «Укрпошта».

Зазначені обставини свідчать про те, що прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 пропустив встановлений законом п`ятиденний строк на подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції та не порушує питання про його поновлення.

Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії судді-доповідача щодо апеляційних скарг, поданих після закінчення строку апеляційного оскарження та особою, яка не має право на подання апеляційної скарги.
При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу слідчого судді, пропустивши при цьому строк на її оскарження та не порушуючи питання про поновлення цього строку, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, а саме повернути особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Разом з тим, апелянту слід роз`яснити, що згідно із ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження, або, якщо такий строк пропущений, разом із клопотанням про поновлення процесуального строку.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 396, 399, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 р. про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою повернути особі, яка її подала, у зв`язку з пропуском строку на її оскарження та не заявл енням клопотання про його поновлення.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту прийняття рішення.

Суддя Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2