Справа № 405/2034/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2019 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.01.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.01.2019 року відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України. На обгрунтування скарги зазначив, що 17.01.2019 року ОСОБА_5 було отримано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, зокрема, у вчиненні вимоги передачі чужого майна, з погрозою обмеження прав, свобод і законних інтересів потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України. Таким чином, виходячи з формулювання підозри, мала місце погроза обмеження прав, свобод і законних інтересів потерпілого, тобто ОСОБА_7 .Проте, в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозрі відсутнє обгрунтування даної обставини. Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що фактичним володільцем врожаю, є не потерпілий, а його батько- ОСОБА_8 , а фактичне вирощування та обробка сином ОСОБА_8 (потерпілим ОСОБА_7 ) не свідчить про те, що саме потерпілий ОСОБА_7 є власником вказаного врожаю. Крім того, повідомлення про підозру не містить ніяких даних щодо прав власності на врожай у будь-якої з зазначених осіб: ні у потерпілого ОСОБА_9 , ні у його батька ОСОБА_8 . Таким чином, у даному випадку відсутність прав, свобод і законних інтересів безпосередньо у потерпілого ОСОБА_7 виключає склад кримінального правопорушення в діях особи. Крім того, в оскаржуваному повідомленні зазначено, що мала місце попередня змова ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , проте дана обставина спростовується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.09.2018 року в якому вказано, що дві особи (тобто ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) йому не погрожували. Крім того, матеріали досудового розслідування не містять ніяких даних щодо наявності в діях ОСОБА_5 будь-яких ознак вимагання, в тому числі і кваліфікуючих, що визначені ч.4 ст. 189 КК України. Згідно оскаржуваного повідомлення, потерпілий передав 10 тис. доларів США, що станом на 28.09.2018 року складало 282 900 грн. за офіційним курсом НБУ. В даному випадку органом досудового розслідування для обрахунку розміру шкоди використовувалась сума 20 тис. доларів США, яка нікому не передавалась, що свідчить про відсутність такої кваліфікуючої ознаки як завдання майнової шкоди в особливо великих розмірах.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вважає її не обгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Слідчий підтримав позицію прокурора.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000289 від 26.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
17.01.2019 року в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п.10) ст. 303 КПК України (в редакції від 03.10.2017 року), на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Вимоги щодо повідомлення про підозру встановлені ст. 277 КПК України.
Повідомлення про підозру має в обов`язковому порядку містити положення, зазначені в цій статті, оскільки особа, якій вручається повідомлення, має право знати: у межах якого найменування кримінального провадження здійснюється повідомлення; зміст підозри, яка йому висунута; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, із зазначенням статті (частини статті) КК України; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; його права, зазначення особи, яка вручила йому повідомлення про підозру.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Аналізуючи представлені матеріали кримінального провадження, зокрема : протокол допиту потерпілого від 26.09.2018 року, протокол додаткового допиту потерпілого від 29.09.2018 року, протокол пред`явлення особи, для впізнання за фотознімками, матеріали НСРД, слідчим суддею встановлені факти, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 189 КК України та які є достатніми для виправдання в подальшому розслідуванні кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що процесуальні порушення під час вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри відсутні.
Інші доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 про відсутність доказів причетності ОСОБА_5 до вказаного злочину повинні перевірятися на наступній стадії процесу судового розгляду кримінального провадження.
Враховуючи викладене, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.303,306-307,369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.01.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_12