Справа № 443/1803/18
Провадження № 1-кп/456/6/2019
УХВАЛА

судового засідання

19 лютого 2019 року місто Стрий

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000567 від 06.08.2018р., про обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 24 лютого 2019 року однак, судове провадження по даній справі не закінчено.
Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу сторону чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить явку обвинуваченого до суду, і буде запобігати вчиненню іншого злочину, на його думку, інші більш м?які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов?язків.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , який просить прийняти рішення на розсуд суду, думку захисника, який заперечував проти продовження строку обраного запобіжного заходу та вказав, що прокурор не навів жодного ризику передбаченого ст..177 КПК України, потерпілий категорично настоює на задоволенні клопотання прокурора, суд вважає за необхідне задоволити клопотання прокурора у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331 КПК України суд, -

ухвалив:

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_4 , продовжити строк тримання під вартою з 19 лютого 2019р. по 19 квітня 2019 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , захиснику та скерувати для відома начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3