Провадження №1-кп/523/629/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

25.03.2019 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0001854 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимостей,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3; 15 ч.2, 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17.10.2018 року о 18 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку №12, по вул.Коцюбинського в м.Одесі у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що його дії направлені на таємне викрадення чужого майна, зайшовши через незачинену хвіртку до закритого подвір`я вищевказаного будинку, вибивши вхідні двері проник до кімнати, в якій знаходився кондиціонер білого кольору, телевізор чорного кольору, електрична плитка, мікрохвильова піч, які належать ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_6 таємно викрав вищевказані речі та виніс їх з будинку до автомобілю та з місця злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсудом. Тим самим, своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав майнову шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 5 000 гривень.

Крім того, 18.10.2018 року о 12 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 12 по вул.Коцюбинського в м.Одесі у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що його дії направлені на таємне викрадення чужого майна, зайшовши через незачинену хвіртку до закритого подвір`я вищевказаного будинку, де шляхом пошкодження замку на вхідних дверях будинку проник до кімнати, в якій знаходився холодильник марки «SNEІGE class+», білого кольору вартістю 2000 гривень, який належить ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_6 таємно викрав вказаний холодильник та виніс його до автомобіля за межі подвір`я.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважив необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що він був затриманий сусідами, на місці вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно з будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_7 , з якою він раніше перебував в цивільному шлюбі, забрав певні речі, в тому числі кондиціонер, мікрохвильову піч та ін.

Також обвинувачений пояснив, що раніше у вказаному будинку проживали квартиранти, ключі вони забрали, після чого вони змінили замки. Та коли він ламав дерева, зачепив двері, виламав їх.

Крім того, обвинувачений підтвердив, що також він із вищевказаного будинку виніс в двір холодильник, однак його зупинили сусіди.

В той же час, даючи свої покази в судовому засіданні, обвинувачений вказав, що раніше вони жили з потерпілою в цивільному шлюбі, та він кається у скоєному, просив не призначати йому суворого покарання, зобов`язавшись при цьому більше не скоювати кримінальних правопорушень, та врахувати, що він має матір, що є пенсіонеркою, та потребує догляду.

Так як, ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому злочинних діянь, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії:

-за епізодом від 17.10.2018 року за ст.185 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло;

-за епізодом від 18.10.2018 року за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При вирішенні питання стосовно призначення покарання обвинуваченому судом враховується думка потерпілої ОСОБА_7 , яка в своїй письмовій заяві зазначила, що матеріальних претензій до ОСОБА_6 не має, завданий збиток їй відшкодовано в повному обсязі, цивільного позову заявляти не буде, покарання просила призначити обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі.

В той же час при призначенні обвинуваченому покарання, до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 ,суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті. Судом також враховується особа обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не маючий судимостей, офіційно неодружений, офіційно не працюючий, має матір ОСОБА_8 , 1947 року народження, що є інвалідом 2 групи, (довідка Управління Пенсійного фонду України від 03.10.2005 року), враховується стан його здоров`я (довідка №4224 від 12.11.2018 року КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я»).

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує висновки органу пробації, що висвітлені в досудовій доповіді, його характеристику, що складена ДОП СП Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 від 26.12.2018 року та його характеристики за місцем мешкання від сусідів.

При призначенні покарання суд також враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, ознайомившись із обвинувальним актом, долученими до нього документами, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , вік, стан його здоров`я та сімейний стан, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Згідно обвинувального акту кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_7 завдано майнову шкоду у розмірі 5000 грн, яка в ході досудового розслідування відшкодована, цивільний позов не заявлявся, у кримінальному провадженні експертизи не проводились, витрати на залучення експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.3; 15 ч.2, 185 ч.3, КК України, та призначити покарання:

-за ст.185 ч.3 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

-за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання, - скасувати.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження вважати повернутими за належністю потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1