ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/424/19 Справа № 178/268/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
цивільного позивача ОСОБА_9
представника
цивільного позивача ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_11
розглянувши 20 лютого 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро матеріали кримінального провадження № 0000468 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року щодо,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого ТОВ «Епіцентр-К» м. Дніпродзержинськ диспетчером відділу доставки, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року ОСОБА_11 визнано винним в тому, що він 13 липня 2014 року близько 15 години 20 хвилин керуючи належним йому автомобілем «ГАЗ-3302-414 СПГ» державний номер НОМЕР_1 , рухався на швидкості 40-45 км/г з м. Верхньодніпровськ Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області в напрямку м. Дніпродзержинська, по дорозі Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, що проходить по території Криничанського району Дніпропетровської області.
На шляху прямування на ділянці вказаної автодороги, а саме на 362 км + 400 м, в зазначений час водій ОСОБА_11 , в умовах ясної, сонячної погоди, без опадів, на сухому дорожньому покритті, не переконавшись у безпеці свого маневру, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перетнувши суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків (1.1), виїхав на зустрічну смугу для руху.
У цей час до вказаної ділянки автодороги у зустрічному напрямку з боку м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області в напрямку сел. Дніпровське Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області рухався автомобіль «Мерседес-Бенц-313 D ПЕ» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням власника ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_2 . Водій ОСОБА_9 побачивши, що автомобіль «ГАЗ-3302-414 СПГ» рухається в сторону його автомобіля, застосував відворот керма вправо та передньою частиною виїхав на праве узбіччя, але уникнути зіткнення не вдалось, в результаті чого автомобіль «ГАЗ-3302-414 СПГ» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 лівою передньою частиною скоїв зіткнення з задньою лівою бічною частиною автомобіля «Мерседес-Бенц-313 D ПЕ» державний номер НОМЕР_2 .
В результаті зіткнення задню частину автомобіля «Мерседес-Бенц-313 D ПЕ» державний номер НОМЕР_2 занесло праворуч на праве узбіччя, потім юзом винесло на проїжджу частину та правою боковою частиною понесло на зустрічну смугу, де вказаний автомобіль перевернувся на дах, в свою чергу автомобіль «ГАЗ-3302-414 СПГ» державний номер НОМЕР_1 після зіткнення подолавши деяку відстань юзом, зупинився передньою частиною на лівому узбіччі, а задньою на зустрічній смузі для руху, відносно напрямку свого початкового руху.
В результаті ДТП згідно висновку експерта № 986-Е від 10.09.2014 року пасажиру автомобіля «Мерседес-Бенц-313 D ПЕ» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 було завдано наступних тілесних ушкоджень: закритої тупої травми грудної клітини з переломами 9, 11 ребер по задньо-пахвовій лінії зліва, садна на тулубі та лівій верхній кінцівці, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай виключаючи тривалий розлад здоров`я терміном понад 21 добу.
Крім того, в результаті ДТП згідно висновку експерта № 1382-Е від 19.12.2014 року пасажиру автомобіля «Мерседес-Бенц-313 D ПЕ» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 було завдано відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток обличчя, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, з обширними ранами на обличчі відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня. Та згідно висновку експерта № 1030-е від 28.04.2015 року обширні рубці на обличчі, які є наслідком загоєння відкритого перелому кісток обличчя з обширними ранами є невиправними і можуть бути розцінені, як тяжке, якщо буде визначене таким, що знівечило обличчя.
Також в результаті ДТП згідно висновку експерта № 987-Е від 10.09.2014 року пасажиру автомобіля «Мерседес-Бенц-313 D ПЕ» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_13 було завдано наступних тілесних ушкоджень: закритого перелому правої ключиці, закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалось явищами струсу головного мозку, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай викликаючи тривалий розлад здоров`я терміном понад 21 добу.
Також в результаті ДТП згідно висновку експерта № 71-Е від 26.01.2015 року пасажиру автомобіля «Мерседес-Бенц-313 D ПЕ» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_14 було завдано наступних тілесних ушкоджень: закритого перелому правої лопатки, розриву правого ключично-акроміального з`єднання, садна голови, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай викликаючи тривалий розлад здоров`я більш 21 дня.
Порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту виразилося в тому, що ОСОБА_11 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ГАЗ-3302-414 СПГ» державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги п.п. 1.3; 1.5; 12.1 Правил дорожнього руху України, де сказано: 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»; 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків…»
Безпосередньою причиною даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 70/27-27 від 27 січня 2015 року стало грубе порушення водієм автомобіля «ГАЗ-3302-414 СПГ» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де сказано: 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним.»
Порушення вимог безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_11 , передбачених п.п.12.1 Правил дорожнього руху України стало безпосередньою причиною даного ДТП, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з фактом настання вказаної події, а відповідно і настання її наслідків у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та спричинили непоправне знівечення обличчя, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Вказаним вироком ОСОБА_11 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.1 п. «в» Закону України «Про Амністію у 2016 році» ОСОБА_11 звільнено від призначеного основного покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 заподіяну йому матеріальну шкоду в сумі 312 502,77 (триста дванадцять тисяч п`ятсот дві) гривні 77 копійок та моральну шкоду в сумі 10 000,00 (десять тисяч) гривень, а всього 322 502,77 (триста двадцять дві тисячі п`ятсот дві) гривні 77 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі 105 739,35 (сто п`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять) гривень 35 копійок та моральну шкоду в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень, а всього 305 739,35 (триста п`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять) гривень 35 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 заподіяну їй моральну шкоду в сумі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 заподіяну їй моральну шкоду в сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №70/28-863 від 15.01.2015 року в розмірі 589,68 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 68 копійок; судово-трасологічної експертизи № 70/29-930 від 14.01.2015 року в розмірі 922,35 (дев`ятсот двадцять дві) гривні 35 копійок; судово-автотехнічної експертизи № 70/27-27 від 27.01.2015 року в розмірі 393, 12 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок.
Питання щодо речових доказів вирішено судом у відповідності до вимог закону.
Захисник обвинуваченого не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі не оскаржуючи правильності кваліфікації та доведеності дій обвинуваченого просить вирок в частині звільнення від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році скасувати, ухвалити свій вирок, яким звільнити ОСОБА_11 на підставі ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році від призначеного судом основного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (неправильне застосування ст. 85 КК України Звільнення від покарання на підставі закону України про амністію або акту про помилування)
Зазначає, що згідно ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання. Однак суд, в супереч вимог ст. 85 КК України, суд першої інстанції своїм вироком звільнив ОСОБА_11 від призначеного основного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі і не звільнив від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Таким чином рішення суду про звільнення ОСОБА_11 від призначеного основного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі і не звільнення від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів є необґрунтованим та невмотивованим.
Вислухавши думку захисника та обвинуваченого, які кожен окремо просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора яка заперечували проти апеляційної скарги захисника, думку потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, думку цивільного позивача та його представника, які також заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_11 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
На думку колегії суддів покарання ОСОБА_11 за вироком призначене з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Доводи апеляційної скарги захисника стосовно звільнення обвинуваченого ОСОБА_11 від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, є необгрунтованими та безпідставними.
Так судом правильно звільнено обвинуваченого ОСОБА_11 Закону України «Про амністію в 2016 році» від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, та належним чином вмотивоване рішення суду стосовно не звільнення його від додаткового покарання.
При звільненні обвинуваченого ОСОБА_11 від основного покарання судом було зазначено, що ОСОБА_11 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має на своєму утриманні малолітню дитину, якій не виповнилося 18 років, а саме: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та по відношенню до якої він не позбавлений батьківських прав, вчинив необережний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів та не є особливо тяжким злочином, та дійшов висновку що є всі наявні правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 . Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнивши його від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, з чим погоджується колегія суддів.
Разом з тим, вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від додаткового покарання, місцевим судом було зазначено та враховано в сукупності всі обставини скоєного злочину та тяжкі наслідки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_11 кримінального правопорушення, а саме спричинення потерпілій ОСОБА_8 , тяжких тілесних ушкоджень у вигляді обширних рубців на обличчі, які є наслідком загоєння відкритого перелому кісток обличчя з обширними ранами та які є невиправними та такими, що знівечили обличчя, які спричинені в результаті порушенням обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, а тому суд не вбачав підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, з чим також погоджується суд апеляційної інстанції.
Разом з тим, Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про амністію в 2016 році» - Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «г» ст. 10 ЗУ «Про амністію в 2016 році» застосування цього закону здійснюється щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили за клопотанням самої особи, її захисника, законного представника.
Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про амністію в 2016 році» - особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Зазначених вимог Закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі. Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, не вбачається, оскільки звільнення особи на підставі Закону України Про амністію у 2016 році від основного та додаткового покарання, є правом а не обов`язком суду.
В даному випадку судом належним чином вмотивував рішення щодо звільнення обвинуваченого на підставі Закону України Про амністію у 2016 році від основного покарання, із підстав викладених у ньому.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_12 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4