В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.11.2018 Справа №607/20222/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001119 від 18.04.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:,

-06.10.2004 року Гусятинським районним судом Тернопільської області ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік 6 місяців;

-22.10.2008 року Гусятинським районним судом Тернопільської області ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень;

-05.08.2009 року Гусятинським районним судом Тернопільської області ч.2 ст. 263 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;

-12.01.2010 року Гусятинським районним судом Тернопільської області ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць 20 днів. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 10 днів по вироку Гусятинського районного суду від 05.08.2009 року із визначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

-25.10.2010 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2018 року близько 22 години у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна (крадіжку). Реалізуючи свій злочинний умисел, близько 22 години 16.04.2018 року ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 вийшов із приміщення кімнати, а потерпілий ОСОБА_6 заснув, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів викрав мобільний телефон марки «Вlackview» вартістю 836,83 гривень разом із силіконовим чохлом вартістю 36,76 гривень, який належить ОСОБА_5 , а також мобільний телефон марки «Lenovo 526» вартістю 850 гривень разом із чохлом вартістю 50 гривень та сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень, який належить ОСОБА_6 , та які знаходились на дерев`яній конструкції (тумбі), що розташована у приміщенні вказаної кімнати. В подальшому ОСОБА_3 із викраденим майном із місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 873,59 гривень та ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 925 гривень.

Таким чином ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

05.11.2018 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України у розмірі 130 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2010 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , який просить суд затвердити угоду про примирення, позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 05.11.2018 року, укладену між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутності претензій з боку потерпілих, зважаючи на повне відшкодування збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-635/18 від 03.08.2018 року в сумі 1144 грн. та вартість проведення судової товарознавчої експертизи №6-396/18 від 03.08.2018 року у сумі 715 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Вlackview» моделі А7 та силіконовий прозорий чохол, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області необхідно повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 05.11.2018 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 130 (ста тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2010 (дві тисячі десять ) грн. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_3 вартість проведення судової дактилоскопічної експертизи № 1.4-635/18 від 03.08.2018 року в сумі 1144 (тисяча сто сорок чотири) грн. та вартість проведення судової товарознавчої експертизи №6-396/18 від 03.08.2018 року у сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. в дохід держави після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Вlackview» моделі А7 та силіконовий прозорий чохол, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1