Справа № 481/476/18
Провадж.№ 1-кс/481/227/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2018 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області клопотання старшого слідчого СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, погодженого з прокурором Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, одруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ :

09.07.2018 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в якому ставиться питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що в провадженні СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 14.04.2018 року за № 0000246 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 13.04.2018р. близько 21 год. 00 хв., за попередньою змовою з двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, вирішили заволодіти майном ОСОБА_7 , що знаходиться за місце проживання останнього по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_7 , поєднаного із застосуванням насильства щодо останнього, ОСОБА_5 , разом з двома невстановленими особами, маючи при собі раніше заготовлену зброю травматичної дії марки «ZORAKI MOD914», споряджений гумовими кулями калібру 9 мм типу «Сова» у кількості 11 штук, та засоби зв`язування самофіксуючі полімерні хомути у кількості 2 штук, моток прозорого скотчу та одягнувши на обличчя шапки чорного кольору типу балаклава, перелізши через паркан, проникли на територію огородженого домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 разом з двома невстановленими особами направились до будинку ОСОБА_7 та намагались проникнути до нього. У цей час ОСОБА_5 та двоє невстановлених осіб були помічені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які припинили їх злочинні дії та затримали на місці події ОСОБА_5
14.04.2018р. ухвалою слідчого - судді Новобузького районного суду Миколаївської області до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.06.2018р., який в послідуючому ухвалою слідчого судді від 12.06.2018 року було продовжено до 12 липня 2018 року.
Закінчити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 12.07.2018 року можливості не було, а тому ухвалою слідчого судді від 09.07.2018 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000246 від 14.04.2018 року до п`яти місяців, тобто до 14 вересня 2018 року.
З метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду, для уникнення відповідальності, враховуючи, що ОСОБА_5 є мешканцем іншої області та має закордонний паспорт, а зміна запобіжного заходу може призвести до впливу на показання потерпілого і свідків, а також унеможливить закінчити досудове розслідування, слідчий клопоче про продовження строку тримання під вартою до 30 діб. Для завершення досудового розслідування слідчому необхідно отримати висновки молекулярно генетичних експертиз, судово медичної експертизи, провести ряд слідчих розшукових дій спрямованих на встановлення місце знаходження інших співучасників, ознайомити із результатами проведених експертиз підозрюваного та потерпілого, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та інші дії.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою посилаючись на те, що існують ризики того, що при звільненні ОСОБА_5 із - під варти він може переховуватися від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілого або свідків, що негативно вплине на хід досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати йому більш м`який запобіжний захід. Пояснив, що він не має на меті будь-яким чином впливати на свідків чи потерпілого, оскільки за бажання зробити це, він мав таку можливість, з огляду на те, що перебуваючи в СІЗО він має можливість зв`язуватися через мобільний зв`язок із знайомими у м. Новому Бузі, яких попросити вплинути на свідків, однак він цього не зробив. Крім того підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що вину в інкримінованому йому злочині він не визнає, але повідомити слідчому судді, що ж саме він робив на чужому городі у вечірній час, пояснити не зміг. Також пояснив, що він на городі був один, інших осіб із ним не було, а свідки які про таке повідомили, говорять неправду. Так само не було у нього а ні скотчу, а ні хомутів, а ні чорної шапки типу «балаклава».
Захисник підозрюваного просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки відсутні будь які ризики не виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і спроб їх уникнення. Крім того наполягав на тому, що слідчим не надано жодного нового ризику для обґрунтування свого клопотання, а саме клопотання є ідентичним попередньому. Тому захисник вважав, що з огляду на практику Європейського Суду з прав людини та норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, задоволенню клопотання не підлягає. Також захисник наголосив на тому, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого саме ч.3 ст.187 КК України є абсолютно не обґрунтованою, слідчим не надано жодного доказу того, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, з метою заволодіння майном вчинили напад.
Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , слідчий суддя, крім положень ст. 194 КПК, керується вимогами ст. 199 КПК, згідно яких слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011р., заява №42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Згідно наданих матеріалів, 14 квітня 2018 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, а саме, що ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з невстановленими особами, направлену на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з проникненням до житла та погрозою застосування насильства.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема протоколом огляду місця події від 13.04.2018 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.04.2018 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 14.04.2018 року, протоколом затримання ОСОБА_5 від 14.04.2018 року, та іншими матеріалами.

Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу та його продовження, а також під час перегляду відповідного рішення слідчого судді в апеляційному порядку 25.06.2018 року. З матеріалів провадження не вбачається, що з цього часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину.

При цьому, після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, тому слідчий суддя розглядає обґрунтованість обставин, що перешкоджають завершити досудове розслідування, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК та неможливість їх запобігання шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя приймає до уваги, що, відповідно до ст. 219 КПК, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні триває більше двох місяців, що на думку слідчого судді свідчить про обґрунтованість тверджень прокурора про необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, зокрема, отримати висновки судових експертиз та за їх результатами визначитися із подальшими діями органу досудового розслідування .

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, слідчий суддя вважає, що заявлені слідчим ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують і для запобігання їх настання необхідно продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 може ухилятися від слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює та не має інших джерел доходу, окрім отримання внаслідок протиправної діяльності, що свідчить про відсутність факторів, які б могли стримати його від ухилення від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого злочину (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК).
В ході розгляду даного клопотання знайшов своє підтвердження і ризик у вигляді незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 інкримінується діяння, вчинене групою осіб. При цьому він сам заперечує присутність інших осіб, хоча на те, що вони все ж таки перебували із ОСОБА_5 на території подвір`я потерпілого вказують свідки, які намагалися їх затримати. Отже, показання підозрюваного не співпадають із показаннями свідків. Сам підозрюваний в судовому засіданні говорив про те, що він має, при бажанні, можливість навіть через інших осіб, вплинути на свідків, тому, перебуваючи не під вартою останній буде мати можливість спілкування з іншими особами та впливати на їх показання (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК).
Крім того, із матеріалів подання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення насильницького злочину, та злочинів майнового характеру, в тому числі відкритому заволодінні майном, що говорить про його схильність до злочинної діяльності, а тому є обґрунтований ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК).

Слідчий суддя, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів, які зазначені вище при оцінці обґрунтованості підозри ОСОБА_5 про вчинення ним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, вік та стан здоров`я підозрюваного, який не є особою похилого віку і сторона захисту не надала відомостей щодо такого стану здоров`я підозрюваного, яке перешкоджало б його утримувати під вартою або отримувати там належну медичну допомогу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою також враховуються дані про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме наявність постійного місця проживання, перебування на утриманні дитини, однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для відмови в продовженні строку тримання під вартою та не можуть нівелювати встановлені ризики, передбаченні ст. 177 КПК України на даній стадії кримінального провадження.

З огляду на початковий етап досудового розслідування, наявність вказаних ризиків, та інші фактичні обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість їм запобігти та забезпечити належну процесуальну поведінку шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії кримінального провадження, в тому числі і шляхом застосування домашнього арешту, як про це просив захисник.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.
Таким чином, приходжу до висновку, що заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою не зменшились, а для повного з`ясування усіх обставин кримінального провадження та усунення протиріч, необхідне проведення ряду слідчих дій, завершення яких до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не можливе.
Разом з тим, відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 196, 199 Кримінального процесуального кодексу України, КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 15 год. 45 хв. 08 вересня 2018 року включно, з утриманням його в СІЗО м. Миколаєва.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 11.07.2018 року о 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя