Справа № 734/2395/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/423/2018
Категорія - ч. 2 ст. 289 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 квітня 2017 року за № 0000259, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року,-

щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данівка Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року ОСОБА_9 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязано засудженого ОСОБА_9 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з нього на користь ОСОБА_8 420 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 296 грн. 61 коп. стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави.

По кримінальному провадженню вирішено питання речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 06 квітня 2017 року, близько 01 години, ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, прибув до домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_1 , проник на територію частково огородженого двору, з боку неогородженої частини городу, звідки умисно, всупереч волі володільця транспортного засобу ОСОБА_8 , шляхом котіння перемістив мотоцикл марки АLFA моделі NW49-4 2013 року випуску із номером шасі НОМЕР_1 та номером двигуна НОМЕР_2 з робочим об`ємом двигуна 97 см3, вартістю 9681 грн. 92 коп., який належить потерпілій ОСОБА_8 , за межі вказаного домоволодіння, чим здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом. В ході експлуатації вказаного мопеду ОСОБА_9 , спричинив йому пошкодження, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 420 грн.

На даний вирок подано апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в якій просить його змінити, кваліфікуючу ознаку дій ОСОБА_9 проникнення до сховища видалити, та його дії перекваліфікувати із ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 1 ст. 289 КК України, призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, із застосуванням положень ст. 75 КК України. З вироком не погоджується частково, а саме із кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 289 КК України за такою кваліфікуючою ознакою як проникнення на подвір`я потерпілої, яке є сховищем. Вказує, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено того факту, що четверта сторона двору по периметру зі сторони присадибної ділянки має яку-небудь огорожу, чи двір охороняється, адже зі сторони присадибної ділянки, яка розташована від двору і до лісового масиву, вхід вільний. На думку апелянта, посилання суду на висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 400-12 КПК України 1960 року, за ІІ півріччя 2012 року від 01.05.2013 року про те, що необгороджений зі сторони городу домогосподарства потерпілої ОСОБА_8 двір є сховищем, не відповідає фактичним обставинам справи.

В засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 підтримав свою позицію з наведених в апеляційній скарзі підстав, просив задовольнити скаргу і відповідним чином пом`якшити покарання. Потерпіла ОСОБА_8 та прокурор заперечували проти скарги, вважаючи її безпідставною. Обвинувачений ОСОБА_9 в засідання апеляційного суду не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду його справи, на думку усіх учасників кримінального провадження, розгляд скарги можна проводити в його відсутності.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи й доведеність вини в апеляційній скарзі не оспорюються. Предметом спору є правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 289 КК скоєння злочину з проникненням в приміщення чи інше сховище.

На думку колегії суддів, двір потерпілої, з якого було скоєно незаконне заволодіння транспортним засобом підпадає під ознаку «інше сховище», оскільки, як встановлено в суді, він огороджений з трьох сторін парканом, а з четвертої сторони, де паркану немає, цей двір переходить в город, який належить потерпілій і яким користується тільки вона, ніяких доріг або стежок загального користування в цьому городі немає. У дворі будинку, як показала потерпіла, зберігався мотоцикл, який є предметом злочину. Там же на даний час зберігається інше належне їй майно, знаходяться господарські будови.

Таким чином, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 , який проникнув до двору потерпілої з заздалегідь обдуманим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, є правильною. Порушень кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, в засіданні апеляційного суду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407-409, 411-419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2018 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу негайно після проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3