Справа № 314/1944/18
Провадження № 1-в/314/752/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Харків, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, до засудження не працював, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

1)23.12.2014 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту.

2)03.02.2015 року Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

По даній справі засуджений: 11.06.2015 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької облаті від 18.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10.04.2015 року по 17.08.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 10.04.2015 року, кінець строку: 03.01.2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 04.09.2015 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має чотири заохочення. На виробництві установи працевлаштований підсобним робітником у майстернях, до праці ставиться добре, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно. Згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається без оплати праці до робіт по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до виконання вказаних робіт ставиться з розумною ініціативою.

Засуджений суду пояснив, що у скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому та просив суд задовольнити подання адміністрації колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.
Прокурор подання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 04.09.2015 року відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має чотири заохочення. На виробництві установи працевлаштований підсобним робітником у майстернях, до праці ставиться добре, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно. Згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається без оплати праці до робіт по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, а саме виконував роботи по білуванню та фарбуванню приміщень, до виконання вказаних робіт ставиться з розумною ініціативою. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться з розумною ініціативою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізична культура та спорт» та «Підготовка до звільнення», займається самоосвітою, відвідує бібліотеку. За вироком суду позову не має.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2015 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.02.2016 року, на невідбутий строк, що складає 1 рік 7 місяців 16 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

18.05.2018