Справа №: 398/1924/18
провадження №: 1-кп/398/375/18
ВИРОК
Іменем України

"24" жовтня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії в режимі відеоконференції з ДУ «Голопристанська виправна колонія (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня» кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000325 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Прютівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-14.06.1996 рок у Знам`янським районним судом Кіровоградської області за статтею 103 Кримінального кодексу України(в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;
-14.09.2001 року Олександрійським міським судом за частиною 3 статті 185, статті 15 частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі;
-14.09.2005 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за частиною 3 статті 185, статті 71 Кримінального кодексу України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;
-14.09.2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до 6 місяців арешту;
-14.09.2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за частиною 2статті 185 Кримінального кодексу України до 1 року позбавлення волі;
-14.09.2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70 Кримінального кодексу України, до 3 років позбавлення волі; 09.11.2017 року на підставі Ухвали Ленінського районного суду умовно-достроково звільнений з невідбутою частиною покарання 10 місяців 27 днів;
-02 липня 2018 року Олександрійським міськрайонним Кіровоградської області за частиною 3 статті 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

17 травня 2018 року працівниками Олександрійського районного відділення поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області під час обшуку, проведеного на підставі частини 3 статті 233 Кримінального процесуального кодексу України, після проведення якого 21 травня 2017 року слідчим суддею Олександрійського міськрайонного суду було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в кімнаті даного будинку, в нижньому правому відділенні серванту було виявлено предмет , схожий на обріз мисливської рушниці, який останній знайшов 14.05.2018 року близько 10 години на сміттєзвалищі, неподалік селища міського типу Приютівка. Після чого ОСОБА_3 зберігав вказаний предмет за місцем мешкання.Згідно висновку експерта № 131 від 31.05.2018 року за результатами балістичної експертизи, наданий на дослідження предмет, вилучений під час обшуку будинку ОСОБА_3 , а саме: обріз двоствольної мисливської рушниці моделі «БМ», 16-го калібру, 1967 року виробництва, промислового виготовлення Тульського збройного заводу (СРСР), переробленої саморобним способом шляхом укорочення стволів до залишкової довжини 363 міліметрів та укорочення самообороно виготовленої ложі, в результаті чого вона втратила криміналістичні властивості мисливської зброї. Вказаний обріз рушниці «БМ» придатний для стрільби мисливськими патронами 16 калібру. Вказану вогнепальну зброю ОСОБА_3 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України як придбання вогнепальної зброї, зберігання, без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив вчинення злочину при наведених обставинах, у вчиненому розкаявся. В судовому засіданні пояснив, що знайшов обріз на сміттєзвалищі і приніс до себе додому. Він розумів, що знайдений ним предмет є зброєю, так як являється мисливцем. Мав намір в подальшому здати знайдену зброю в поліцію. Але у нього вдома дана зброя була вилучена працівниками поліції. У вчиненому розкаявся, запевнив, що в подальшому не буде вчиняти нові злочини.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, характеризуючі обвинуваченого, дійшов висновку , що знайшла підтвердження вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України як зберігання, придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно роз`яснення, яке міститься в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , який являється тяжким злочином , особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працює , хворіє на активну форму туберкульозу.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, враховуючи , що обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив тяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому злочині , пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин , враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі, але на мінімальний строк, передбачений санкцією статті за даний злочин , оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ними нових злочинів.
Суд також враховує, що 2 липня 2018 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області ОСОБА_3 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі . На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково було приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.10.2015 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Дане покарання ОСОБА_3 відбуває з 02 липня 2018 року.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими ч.ч.1-3 ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком .
Тому остаточне покарання відносно ОСОБА_3 визначається на підставі ч.4 ст.70 КК України.
В строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно зарахувати частково відбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 02.07.2018 року з 02.07.2018 року по 23.10.2018 року ( включно).
На час розгляду справи обвинувачений відбуває покарання в ДУ «Голопристанська виправна колонія №7- міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня», згідно наданої суду довідки хворіє на активну форму туберкульозу, потребує лікування по 4 лікувальній категорії на протязі 8 місяців.Тому обвинувачений на час розгляду справи не був етапований в установу попереднього ув`язнення. Підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили немає.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлено.
Згідно ч.1 ст. 124 КПК України за відсутності у обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування процесуальних витрат, вони компенсуються за рахунок Державного бюджету України.
Так як обвинувачений відбуває покарання в місцях позбавлення волі, хворіє на активну форму туберкульозу та потребує тривалого лікування, у нього відсутні кошти для компенсації процесуальних витрат, тому процесуальні витрати відносяться на рахунок держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3( три) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання , призначеного за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 02.07.2018 року та визначити остаточне покарання в виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 24 жовтня 2018 року.
В строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно зарахувати частково відбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.07.2018 року з 02.07.2018 року по 23.10.2018 року ( включно).
Процесуальні витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 572 грн. віднести на рахунок держави

Речові докази:
Обріз з номером «104431» двоствольної мисливської рушниці моделі «БМ», 16- го калібру, 1967 року виробництва, промислового виготовлення Тульського збройного заводу (СРСР), переробленої саморобним способом шляхом укорочення стволів до залишкової довжини 363 міліметрові та укорочення самообороно виготовленої ложі; 4 гільзи та дві протирки каналів ствола (постанова від 31.05.2018 року) зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 36 - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий