АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/791/329/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 ч.2, 186 ч. 3 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0000722 за апеляційною скаргою з доповненням прокурора на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.01.2018 року щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солідарне, Каховського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, працевлаштованого, освіта базова загально середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Солідарне, Каховського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, працевлаштованого, освіта базова загально середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Покладено обов`язки, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, та ч. 3 ст. 186 КК України та призначено кожному покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. Покладено на кожного обов`язки, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України. Вирішено питання про судові витрати.
Суд встановив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 03.03.2017 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, викрали 7 листів шиферу, вартістю згідно висновку експерта 50 гривень за 1 лист, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_10 , на загальну суму 350 гривень.
10.03.2017 року, близько 15:00 години ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою, розуміючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, викрали 6 листів шиферу, вартістю згідно висновку експерта 50 гривень за 1 лист, чим завдав матеріальної шкоди власниці ОСОБА_10 , на загальну суму 300 гривень.
13.03.2017 року, близько 16:00 години ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою, розуміючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, викрали 5 дерев`яних брусів, вартістю згідно висновку експерта 120 гривень за 1 брус, чим завдав матеріальної шкоди власниці ОСОБА_10 , на загальну суму 600 гривень.
21.05.2017 року близько 23 год. 40 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою, з корисливою метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла та скоєння грабежу майна родини ОСОБА_11 , пошкодивши запірний пристрій клямку вхідний дверей проникли до будинку АДРЕСА_3 , де переслідуючи умисел на особисте збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, керуючись корисливими мотивами, де переслідуючи вказаний умисел та мету ОСОБА_7 наніс ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однин удар кулаком в обличчя та декількох ударів по тулубу, спричинив легкі тілесні ушкодження.
Далі, ОСОБА_7 , відкрито викрав з кишені ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти на загальну суму 100 грн., також із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що виразилось у спричиненні фізичного болю, зняв із її пальця руки золоту каблучку вагою 4,5 гр. вартістю згідно висновку експерта 2738 гривень 34 копійки. Крім цього з серванту ОСОБА_7 витягнув та заволодів механічним наручним іменним годинником ОСОБА_13 , вартість яких згідно висновку експерта становить 175 гривень чим завдав матеріальної шкоди власниці ОСОБА_13 , на загальну суму 3013, 34 грн.
В апеляційній скарзі з доповненням прокурор просить вирок в частині призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання скасуватиу зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особам обвинувачених внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити кожному з них покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч. 3 ст. 186 КК у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш судового покарання більш суровим, остаточно призначити кожному з них покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання необґрунтовано застосував ст. 75 КК України, своє рішення належним чином не мотивував. Вважає, що поза увагою суду залишено той факт, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили декілька корисних злочинів середньої тяжкості та тяжкий корисний злочин щодо осіб похилого віку, що свідчить про систематичність їх злочинної діяльності та небажання стати на шлях виправлення, а тому звільнення їх від відбування покарання з випробуванням слід вважати м`яким.

Цей же вирок щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не оскаржувався.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу із доповненнями, просив вирок суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати із ухваленням нового вироку, обвинувачених, які просили апеляційну скаргу відхилити, а вирок залишити без змін, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинувачених, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України в мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою формулювання обвинуваченого, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймались такі рішення.

Як убачається зі змісту вироку, суд кваліфікував дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за епізодом обвинувачення відносно родини ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілих за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Як випливає із ч. 2 ст. 28, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо).
Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому, кожен співучасник виконує певну роль.
Виходячи зі змісту обвинувачення, визнаного судом доведеним суд встановив, що об`єктивна сторона злочину вчиненого ОСОБА_8 полягала тільки в тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_7 незаконно проник до житла ОСОБА_11 , пошкодивши замок.

Разом з цим, засудивши ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 186 КК за кваліфікуючою ознакою незаконного відкритого заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілих, суд не встановив та не виклав у вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним в діях ОСОБА_8 жодної з передбачених ч. 3 ст. 186 КК ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони цього злочину.
Фактично, суд взагалі не виклав обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, ролі ОСОБА_8 у вчиненні саме цього злочину, з чого неможливо встановити за які ж саме дії засуджено ОСОБА_8 .

Навпаки, вказавши у вироку, що після реалізації умислу на проникнення до житла, суд встановив, що саме ОСОБА_7 реалізовуючи свій корисний мотив наносив ОСОБА_12 удари в обличчя та по тулубу та відкрито викрав з кишені ОСОБА_13 , грошові кошти та із застосуванням насильства, що виразилось у спричиненні фізичного болю, зняв із її пальця руки золоту каблучку та витягнув з серванту механічний наручний іменний годинник ОСОБА_13 .
Яку роль при цьому виконував ОСОБА_8 і які саме злочинні дії, що утворюють склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 186 КК він вчинив, окрім проникнення до житла потерпілих, суд не встановив.
Крім того, засудивши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вчинення у співучасті декількох умисних корисних злочинів проти власності, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України та тяжкого умисного корисного злочину, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України щодо осіб похилого віку та дійшовши висновку про можливість звільнення їх від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином свої висновки не мотивував та не навів переконливих мотивів про можливість застосування положень ст.ст. 75. 76 КК України, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особам винних, про що обґрунтовано вказано в апеляційній скарзі прокурора.
Виходячи з наведеного, враховуючи, що апеляційним судом встановлено істотне порушення вимог КПК, зокрема ст. 374 КПК, яке неможливо усунути на стадії апеляційного розгляду, вирок суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог КПК, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених ними злочинів та особам обвинувачених.
Якщо при новому розгляді буде доведена винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України в межах пред`явленого обвинувачення та будуть встановлені ті ж самі відомості про їх особи, призначення їм покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.
Цей же вирок щодо ОСОБА_9 , який в апеляційному порядку не оскаржувався, слід залишити без змін.
У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора з доповненням підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. ст. 404, 407, п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст. 419 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора із доповненням задовольнити частково.
Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.01.2018 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000722 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Судді три підписи

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2