Справа № 640/8882/18
н/п 1-кс/640/5244/18
18.05.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , в якому слідчий просив накласти арешт на майно UAB LUCSANA, а саме автомобіль AUDI А6 AVANT р.н. " НОМЕР_1 ", шляхом заборони його відчуження, продажу, керування, заборони проведення будь-яких ремонтних робіт, заборони зміни, знищення чи приховування будь-якої слідової інформації, яка збереглась на автомобілі та автомобіля в цілому.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 17.05.2018 близько 07:29 на проїжджій частині вул. Героїв Праці, поблизу перехрестя вул. Героїв Праці та вул. Барабашова в м. Харкові, стався наїзд автомобілем AUDI А6 AVANT р.н. " НОМЕР_1 ", під керуванням ОСОБА_4 , на пішохода ОСОБА_5 , внаслідок чого остання загинула на місці події.
17.05.2018 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль AUDI А6 AVANT р.н. " НОМЕР_1 " був вилучений та поміщений на територію штрафного майданчика, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Фактичним власником на території України є водій автомобіля ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 .
Слідчий вказує, що автомобіль AUDI А6 AVANT р.н. " НОМЕР_1 ", внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи викладене, а також те, що 17.05.2018, під час огляду, вказаний автомобіль був вилучений слідчим, він відповідає критеріям зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України. Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний експертам для проведення транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз.
Таким чином, вказує слідчий, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
Слідчий в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, 21.05.2018 подав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 через канцелярію 21.05.2018 подали до суду клопотання, в яких просили розглядати клопотання слідчого про арешт майна без їх участі, проти задоволення клопотання не заперечували.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику транспортного засобу - автомобіль AUDI А6 AVANT р.н. " НОМЕР_1 ", який перебуває у власності UAB LUCSANA та яким на території України фактично володіє ОСОБА_4 , ремонтування, користування, розпорядження та відчуження зазначеного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого автомобіля визначити територію майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1