Провадження №1-кс/760/8376/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
ВСТАНОВИВ :

18.06.2018 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 на бездіяльність детектива Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні вилученого майна, під час проведення обшуку 23.05.2018, яке належить ОСОБА_4 та про зобов`язання детектива повернути вказане майно.
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 23.05.2018 здійснено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2018 у кримінальному провадженні №0000592, де відбувся опис і вилучення речей, зокрема: телефон Iphone 5 біло - сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; телефон Microsoft чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 ; ноутбук ASUS X55IML E5N0CX902723227, які належать ОСОБА_4 , які в силу вимог ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном.
В судове засідання представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Детектив в судове засідання не з`явився, натомість через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності у задоволені вимог скарги просив відмовити, мотивуючи тим, що вилучені речі визнано речовими доказами, згідно постанови від 27.06.2018 року.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого та прокурора в разі неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.
Згідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
КПК передбачає можливість тимчасового вилучення майна при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.
Згідно з статтею 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно до п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
За ч. 5 ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.
На підставі ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Слідчим суддею встановлено, що групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000592 від 05.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року надано дозвіл детективу на проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення речей та документів, що мають відношення до вчинення кримінального правопорушення.
23 травня 2018 року за вказаною адресою проведено обшук та вилучено: телефон Iphone 5 біло - сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 ; телефон Microsoft чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 ; ноутбук ASUS X55IML E5N0CX902723227, які постановою детектива від 27.06.2018 визнані речовими доказами.
Слідчий суддя зазначає, що на підставі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
При цьому згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був стороною кримінального провадження вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166 (Глава 15. Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Глава 17. Арешт майна) КПК України.
З цього приводу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїх узагальненнях від 12 січня 2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (пункт 1.2) наголошував, що у випадку звернення власника вилученого майна із скаргою та вимогою про повернення майна, яке було включене до переліку, щодо якого здійснювався обшук слідчі судді у таких випадках мають відмовляти у їх задоволенні, оскільки вилучення майна, яке відповідає передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК ознакам, у такий спосіб не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК.
Вивчивши матеріали скарги, з урахуванням положень КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування не було порушено законні права скаржника та порядок вилучення майна, оскільки майно було вилучено відповідно до ухвали про обшук та відповідає її меті та предметам, на які надавався дозвіл на відшукання, а тому вказані речі не можуть вважатися тимчасово вилученим майном та окремої ухвали про арешт не потребують. Вилучені речі носять доказове значення для кримінального провадження та на даний час підстав для їх повернення не має.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 107, 303-307, КПК України,

УХВАЛИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1