Справа № 544/1235/17
Провадження 1-кп/524/134/18
УХВАЛА

29.05.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі колегії суддів : головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 .
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429 від 22.10.2017 року відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2017 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000429 від 22.10.2017 року відносно вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України.
02.04.2018 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 31.05.2018 року включно.

Прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 ще на 60 днів , оскільки обвинувачена може ухилитись від явки до суду, також скоїла особливо тяжке кримінальне правопорушення, немає постійного місця проживання , так як мандрує територією України , не працює , проживає за рахунок тимчасових заробітків , відсутні міцні соціальні зв,язки , більш м,який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, захисника ОСОБА_6 , який просить суд змінити обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м.який запобіжний захід , оскільки ризики , передбачені ст 177 КПК України прокурором не доведені , обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримує думку захисника , приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука спливає 31.05.2018 року.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

У вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України та був продовжений за ухвалами суду.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти життя людини, за ст.. 115 ч.1 КК України передбачено покарання на строк до 15 років позбавлення волі, вона не працює, немає постійного доходу для існування, у зв,язку з чим може вчинити інше кримінальне правопорушення , нема постійного місця проживання, мандрує територією України , проживає за рахунок тимчасових заробітків , відсутні міцні соціальні зв,язки, а відтак, з огляду на покарання, яке ОСОБА_7 може понести у випадку встановлення судом її винуватості, суд дійшов висновку про наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду, немає постійного джерела доходу, постійного місця проживання у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який , а тому вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_7 у виді тримання під вартою ще на 60 днів , тобто до 27.07.2018 року, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Керуючись ст.ст. 331 ч.3 , 369 , 372 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Клопотання , заявлене прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_8 про продовження строків тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 на 60 днів задовольнити.

Продовжити застосований відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК Українизапобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів , з 29.05.2018 року до 27.07.2018 року включно.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3