Справа 556/89/18
Номер провадження 1-кп/556/33/2018
Володимирецький районний суд Рівненської області
Справа № 556/89/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2018м. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

представника Служби у справах дітей

Володимирецької районної державної адміністрації ОСОБА_13 ,

представника Національної поліції ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в смт.Володимирець об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

за ч.1 ст.185; ч.3 ст.15, ч.3 ст.185; ч.2 ст.345 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого вироком Кузнецовського міського суду від 06.06.2014 року за ст..ст.121 ч.2, 69, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185; ч.2 ст.289; 395 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, учня Сопачівського НВК,

за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 вчинив таємне викрадення чужого майна, замах на таємне викрадення чужого майна, а також заподіяв тілесні ушкодження працівнику правоохоронних органів при наступних обставинах.

Так, 27.11.2016 року біля 17 години, перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_15 по АДРЕСА_2 , умисно наніс декілька ударів рукою в голову та один удар ногою в ногу інспектору СРПП Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_5 , який перебував у форменому одязі на добовому чергуванні, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин правої гомілки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України,

Крім того, 20.02.2017 року біля 20 години ОСОБА_9 , перебуваючи у будинку ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , умисно таємно викрав бензопилу марки «Штіль-18» вартістю 1500 грн.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Також, 23.05.2017 року ОСОБА_9 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , маючи намір вчинити крадіжку з магазину «Товари повсякденного попиту», що в АДРЕСА_4 , біля 00 год.30 хв., з допомогою металевого лому намагались відчинити тильні двері та проникнути до приміщення вказаного магазину, однак з причин, що не залежали від їх волі не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені місцевими жителями, при цьому ОСОБА_9 втік з місця вчинення злочину, а ОСОБА_6 та ОСОБА_11 затримані.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у приміщення, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_11 незаконно заволодів транспортним засобом, ухилився від встановленого адміністративного нагляду та вчинив замах на таємне викрадення чужого майна при таких обставинах.

Так, ОСОБА_11 , відносно якого ухвалою Володимирецького районного суду від 30.03.2015 року було встановлено адміністративний нагляд, в т.ч. заборонено виїжджати за межі Володимирецького району без дозволу Кузнецовського МВ УМВС України, умисно, з метою ухилитись від адміністративного нагляду, залишив постійне місце проживання в с.Половлі Володимирецького району та не з`являвся на відмітки до органу Національної поліції у встановлені дні.

Аналогічно, ОСОБА_11 , відносно якого постановою Володимирецького районного суду від 16.02.2017 року було встановлено адміністративний нагляд, в т.ч. заборонено виїжджати за межі Володимирецького району без дозволу Володимирецького ВП Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області, умисно, з метою ухилитись від адміністративного нагляду, залишив постійне місце проживання в с.Половлі Володимирецького району, не з`являвся на відмітки до органу Національної поліції у встановлені дні в період з 03.06.2017 року по 06.06.2017 року, а також в період з 25.07.2017 року по 19.09.2017 року, у зв`язку з чим оголошувався в розшук.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ст.395 КК України.

Крім того, в ніч на 09.05.2016 року, точної години слідством не встановлено, ОСОБА_11 умисно, шляхом пошкодження віконного скла, проник у будинок гр. ОСОБА_16 , що в АДРЕСА_5 , де незаконно заволодів скутером марки «Навігатор» червоного кольору без номерних знаків, який належав потерпілому.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.

Також, 23.05.2017 року ОСОБА_11 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , маючи намір вчинити крадіжку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що в АДРЕСА_4 , біля 00 год.30 хв., з допомогою металевого лому намагались відчинити тильні двері та проникнути до приміщення вказаного магазину, однак з причин, що не залежали від їх волі не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені місцевими жителями, при цьому ОСОБА_9 втік з місця вчинення злочину, а ОСОБА_6 та ОСОБА_11 затримані.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у приміщення, ОСОБА_11 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Неповнолітній ОСОБА_6 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна при наступних обставинах.

Так, 23.05.2017 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , маючи намір вчинити крадіжку з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що в АДРЕСА_4 , біля 00 год.30 хв., з допомогою металевого лому намагались відчинити тильні двері та проникнути до приміщення вказаного магазину, однак з причин, що не залежали від їх волі не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені місцевими жителями, при цьому ОСОБА_9 втік з місця вчинення злочину, а ОСОБА_6 та ОСОБА_11 були затримані.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення, неповнолітній ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчинених злочинах, відмовився від дачі показань, пояснив, що він щиро розкаюється у вчиненому, просить пробачення у потерпілих, також просить його суворо не карати. Запевнив, що будь-яких інших правопорушень ніколи не вчинить.

Обвинувачений ОСОБА_11 повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, пояснив суду, що після звільнення з місць позбавлення волі він проживає в с.Половлі разом з матір`ю, братами та сестрами, не працює. Йому було відомо про встановлений відносно нього адміністративний нагляд. Він дійсно ухилявся від адміністративного нагляду, деякий час ховався, оскільки побоювався працівників поліції. В травні 2016 року він через вікно заліз до житлового будинку родини ОСОБА_17 в с.Половлі, знав, що в будинку нікого немає, оскільки сім`я живе у м.Вараш. В будинку побачив скутер, який вирішив забрати, щоби покататись. Викрадений скутер заховав у лісі, добровільно видав його працівникам поліції, коли вони прийшли до нього додому та запитали про крадіжку. Також в травні 2017 року він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ввечері вирішили вчинити крадіжку з сільського магазину, з допомогою лома намагались відкрити двері з тильної сторони, однак їх побачили люди, і вони припинили ламати двері. ОСОБА_20 втік, а його та ОСОБА_21 затримали місцеві мешканці, які викликали працівників поліції. У всьому вчиненому ОСОБА_22 щиро розкаюється, просить його не позбавляти волі.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся та пояснив суду, що ввечері 23 травня 2017 року він разом з односельчанами ОСОБА_18 та ОСОБА_22 відпочивали, розмовляли. В розмові виник намір обікрасти магазин «Товари повсякденного попиту». Для цього вони підійшли до задніх дверей магазину, намагались відкрити їх, а коли це не вдалось ОСОБА_20 приніс ломик і з його допомогою вони хотіли зламати двері, однак їх побачили місцеві мешканці. ОСОБА_20 втік, а він та ОСОБА_22 не встигли втекти і їх зловили, після чого викликали поліцію. Також пояснив, що відшкодував частину заподіяної шкоди, запевнив, що більше не буде вчиняти жодних злочинів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_23 пояснив, що він має у власності бензопилу «Штіль», користується нею сам, також давав у користування іншим особам, в т.ч. і ОСОБА_24 , який завжди бензопилу повертав. Коли 20.02.2017 року він виявив відсутність бензопили, то припустив, що її міг взяти ОСОБА_20 , який того вечора заходив до будинку. Будь-яких претензій до ОСОБА_9 він немає, вважає, що ОСОБА_20 розкаявся у вчиненому, зробив належні висновки і не потребує покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився від дачі показань про обставини вчиненого відносно нього злочину, пояснив, що з часу вчинення злочину пройшов значний період часу, він пробачив ОСОБА_9 і не бажає, аби того позбавляли волі, має надію, що ОСОБА_20 зробив висновки і змінив свою поведінку.

Потерпілий ОСОБА_25 в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, міру покарання ОСОБА_11 просив обрати згідно із законом.

Представник Володимирецького споживчого товариства в письмовій заяві підтримав заявлений позов, клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку, що крім визнання вини всіма обвинуваченими, показань ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , показань потерпілих, вина обвинувачених підтверджується також і іншими доказами, в т.ч. письмовими доказами та протоколами слідчих дій.

Зокрема, вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України підтверджується:

-Протоколом огляду місця події, проведеного 20.02.2017 року за згодою власника житлового будинку ОСОБА_4 в с.Половлі Володимирецького району (т.4 а.с.8);

-Протоколом огляду автомобіля ВАЗ-2107, який проведено 21.02.2017 року з дозволу володільця ОСОБА_9 , під час якого в багажнику автомобіля виявлено та вилучено бензопилу «Штіль МС-100» (т.4 а.с.14); при цьому суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_9 про незаконність такого огляду, оскільки у відповідності до вимог ст.ст.13, 233, 234, 237 КПК України проникнення до житла чи іншого володіння особи, а також проведення їх огляду можливе за згодою особи, яка таким майном володіє, а не лише за згодою власника, як стверджує адвокат;

-Довідкою про вартість бензопили «Штіль МС-100», яка станом на 20.02.2017 року становить 1500 грн. (т.4 а.с.18);

-Протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_9 , від 22.02.2017 року, в ході якого він показав, звідки викрав бензопилу (т.4 а.с.28-33);

-Постановою про прилучення бензопили до справи як речового доказу (т.4 а.с.36-37).

Доказами вини ОСОБА_9 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, є:

-Рапорти працівників поліції, з яких вбачається, що 27.11.2016 року біля 17 год. в с.Половлі Володимирецького району ОСОБА_9 умисно заподіяв тілесні ушкодження старшому лейтенанту поліції ОСОБА_27 , який перебував на добовому чергуванні та виконував свої службові обов`язки (т.4 а.с.42-43);

-Висновок судово-медичної експертизи №320 від 24.12.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин правої гомілки, підшкірної гематоми правої гомілки. Вказані ушкодження могли утворитись від ударів руками та ногами в період 27.11.2016 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (т.4 а.с.56-57);

-Заявою ОСОБА_5 про залучення його до кримінального провадження як потерпілого (т.4 а.с.58);

-Матеріалами перевірки звернень ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , з яких вбачається, що 27.11.2016 року ОСОБА_30 в складі групи швидкого реагування виконував в с.Половлі Володимирецького району службові обов`язки по охороні громадського порядку (т.4 а.с.53-56);

-Витягом з наказу №104 о/с від 16.05.2016 року, з якого вбачається, що в період 27.11.2016 року ОСОБА_5 перебував на службі у Національній поліції України, та його функціональними обов`язками (т.4 а.с.62-65);

-Протоколом слідчого експерименту від 18.04.2017 року з ОСОБА_31 , в ході якого потерпілий пояснив, при яких обставинах він отримав тілесні ушкодження (т.4 а.с.66-72);

Зазначені докази є логічними, послідовними, належними, допустимими та достатніми, і в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Дії ОСОБА_9 щодо крадіжки майна ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, а щодо заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції - за ч.2 ст.345 КК України, і така кваліфікація повністю підтверджена в ході судового розгляду кримінального провадження

Вина ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, крім його власних показань, підтверджується такими доказами:

-Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 30.03.2015 року та постановою Володимирецького районного суду від 16.02.2017року, якими встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_11 та визначено обмеження (т.1 а.с.33, т.3 а.с.44);

-Рапортами працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_11 залишив місце постійного проживання в с.Половлі Володимирецького району (т.1 а.с.6, 36, т.3 а.с.40, 41);

-Ухвалою Володимирецького районного суду від 25.07.2017 року про дозвіл на затримання та оголошення в розшук ОСОБА_11 , з якої вбачається, що останній в період дії адміністративного нагляду залишив місце свого постійного проживання (т.3 а.с.45)

Доказами вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України є:

-Заявою ОСОБА_16 , якою він повідомив про викрадення з житлового будинку в с.Половлі Володимирецького району належного йому моторолера (т.3 а.с.63) та його заявою про залучення до провадження як потерпілого (т.3 а.с.73);

-Протоколом огляду місця події, проведеного 09.05.2016 року з дозволу власника будівлі, яким встановлено факт проникнення до житлового будинку через вікно - вийнята частина скла, а також розкидані речі (т.3 а.с.63-64);

-Протоколом огляду місця події ділянки лісового масиву поблизу с.Половлі Володимирецького району, який проведено 09.05.2016 року і в ході якого виявлено належний ОСОБА_32 моторолер (скутер) (т.3 а.с.67-69);

-Протоколом слідчого експерименту від 28.10.2016 року, в ході якого ОСОБА_22 показав, яким способом він проник до будинку ОСОБА_16 та заволодів моторолером (т.3 а.с.94-99).

Зазначені докази є логічними, послідовними, належними, допустимими та достатніми, і в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Дії ОСОБА_11 щодо порушення правил адміністративного нагляду правильно кваліфіковані за ст.395 КК України, а щодо незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_16 з проникненням у приміщення - за ч.2 ст.289 КК України, і така кваліфікація повністю підтверджена в ході судового розгляду кримінального провадження. При цьому суд вважає, що доводи захисника ОСОБА_26 адвоката ОСОБА_12 про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.289 КК на ч.1 цієї ж статті у зв`язку з відсутністю незаконного проникнення до приміщення не підтверджені доказами.

Зокрема, в судовому засіданні та під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_22 пояснив, що проникав до будинку ОСОБА_16 , «щоби подивитись, що там є», тобто маючи неконкретизований умисел на незаконне заволодіння чужим майном, яке зберігалось в цьому будинку. Такі пояснення обвинуваченого в сукупності з іншими доказами, на думку суду, підтверджують правильність кваліфікації дій ОСОБА_26 за ч.2 ст.289 КК України за ознакою проникнення до приміщення.

Вина ОСОБА_22 , ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_21 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України підтверджується:

-Рапортом про виявлення кримінального правопорушення (т.2 а.с.2,3, т.3 а.с.10-11);

-Листом Володимирецького споживчого товариства про вчинення спроби крадіжки з магазину в с.Половлі 23.05.2017 року (т.2 а.с.18, т.3 а.с.18);

-Протоколом огляду місця події, проведеного 23.05.2017 року, яким виявлено сліди злому дверей з тильної сторони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в с.Половлі, та вилучено металевий лом (т.2 а.с.16-17);

-Протоколами слідчих експериментів, проведених 07.11.2017 року та 18.01.2017 року, під час яких обвинувачені ОСОБА_22 , ОСОБА_20 та неповнолітній ОСОБА_33 вказали, при яких обставинах вони вчинили замах на крадіжку майна з магазину (т.2 а.с.34-37, а.с.54-58, т.3 а.с.35-38).

Зазначені докази є логічними, послідовними, належними, допустимими та достатніми, і в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованого їм злочину. Дії обвинувачених, які вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і така кваліфікація повністю підтверджена в ході судового розгляду кримінального провадження.

При обранні розміру та виду покарання щодо кожного з обвинувачених суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчинених ним злочинів, ступінь участі кожного із співучасників у спільному вчиненні злочину, відомості, що характеризують особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_9 посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та психіатра, не працює.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, у відповідності до п.1) ч.1 ст.66 КК України є часткове відшкодування заподіяної шкоди та щире розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочинів. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_11 посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судими й вироком Кузнецовського міського суду від 06.06.2014 року за ст.ст.121 ч.2, 69, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, не працює. ОСОБА_22 не перебуває на обліку в лікаря-нарколога, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, однак у відповідності до висновків судово-психіатричної експертизи в період вчинення інкримінованих йому діянь усвідомлював значення вчинених дій та міг керувати ними, не потребує лікування (т.3 а.с.59-62, т.6 а.с.105-108).

Обставинами, що пом`якшують його покарання, у відповідності до п.1) ч.1 ст.66 КК України є часткове відшкодування заподіяної шкоди та щире розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочинів, обставиною, що обтяжує покарання у відповідності до п.1) ч.1 ст.67 КК України є рецидив злочину.

Неповнолітній ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, до вчинення злочинів, що інкримінуються йому в даному кримінальному провадженні, до кримінальної відповідальності, навчається. Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого, у відповідності до пп.1, 2, 3) ч.1 ст.66 КК України є щире розкаяння, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочинів, відшкодування заподіяної злочином шкоди, вчинення злочину у віці до 18 років. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеного службою в справах дітей Володимирецької РДА, пояснень законного представника неповнолітнього, судом встановлено, що ОСОБА_6 виховується у повній, багатодітній сім`ї, батьки цікавляться вихованням та розвитком сина, контролюють його поведінку, відносини в сім`ї є доброзичливими, матеріальні та побутові умови - задовільними. ОСОБА_6 є фізично та психічно здоровим, щиро розкаюється у вчиненому, має намір змінити поведінку, немає асоціальних зв`язків. Найбільш доцільними заходами щодо неповнолітнього ОСОБА_6 є призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також відомості про соціально-психологічні характеристики обвинувачених, викладені у досудових доповідях, тяжкість злочинів, особи обвинувачених, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим вважає за необхідне обрати їм міру покарання в межах санкцій відповідних статей, із звільненням їх від покарання за правилами ст.ст.75, 104 КК України, із встановленням іспитового строку.

Що стосується цивільного позову, пред`явленого Володимирецьким споживчим товариством до ОСОБА_11 , то вказаний позов повністю визнаний обвинуваченим і підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається зі ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачем надано належні та допустимі докази розміру заподіяної підприємству шкоди, в т.ч. товарний чек на придбання вхідних дверей та прибутковий касовий ордер на суму 1500 грн. (т.7 а.с.27, 28).

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, кошти в сумі 2000 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_11 .

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_11 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у справі, з огляду на таке.

Як вбачається з ч.5 ст.128 ЦПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки питання стягнення судового збору не врегульовані чинним КПК України, застосуванню до даних правовідносин підлягають норми ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Так, у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач у даному провадженні звільнений від сплати судового збору, керуючись п.1.1 ч.2 ст.4, п.6) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що з ОСОБА_11 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,8 грн.

У відповідності до вимог ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

З урахуванням викладеного, речовий доказ у даному кримінальному провадженні бензопила «Штиль МС-100» - підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_4 .

Як вбачається з п.2) ч.4 ст.374 КПК України, в резолютивній частині обвинувального вироку зазначається рішення суду з приводу заходів забезпечення кримінального провадження.

У даному провадженні ухвалою Володимирецького районного суду від 07.08.2017 року до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту із можливістю внесення застави в розмірі 32000 грн. (т.5 а.с.69-71). ОСОБА_9 10.08.2017 року внесено заставу у визначеному судом розмірі, що підтверджується листом ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» (т.5 а.с.80).

У відповідності до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, після набрання вироком законної сили, застава в розмірі 32000 грн. підлягає поверненню ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

Остаточну міру покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_9 призначити у відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих мір покарання більш суворою у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із двохрічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_9 такі обов"язки, згідно ч.1, 2 ст.76 КК України:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 заставу до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_9 заставу в сумі 32000 (тридцять дві тисячі) грн., внесені ним на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 07.08.2017 року.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком 6 (шість) місяців.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Остаточну міру покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_11 призначити у відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих мір покарання більш суворою у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із трирічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_11 такі обов"язки, згідно ч.1, 2 ст.76 КК України:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_11 негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на домашній арешт.

В період дії домашнього арешту:

1) з 20 години до 06 годинизаборонити ОСОБА_11 залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_2 та прилеглу до будинку присадибну ділянку, крім випадків виклику до правоохоронних органів, слідчого або суду, а також у невідкладних випадках для отримання медичної допомоги;
2) про всі випадки залишення місця проживання невідкладно повідомляти уповноваженого працівника Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП у Рівненській області;
3) заборонити ОСОБА_11 виїжджати за межі с.Половлі Володимирецького району Рівненської області

Неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов"язки, згідно ч.1, 2 ст.76 КК України:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_11 в користь Володимирецького споживчого товариства, код 01765176, р/р НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» м.Рівне, МФО 333391, кошти в сумі 2000 (дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн.. 80 коп.

Речовий доказ бензопилу «Штиль МС-100» (т.4 а.с.36-37) повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Після проголошення, копію вироку невідкладно вручити прокурору, обвинуваченим та законному представнику неповнолітнього обвинуваченого. Роз`яснити іншим учасникам провадження їх право отримати копію вироку в суді Направити копію вироку потерпілому ОСОБА_32 та представнику потерпілого Володимирецького споживчого товариства.

Суддя ОСОБА_1