Справа № 727/7870/18
Провадження № 1-кс/727/2846/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

сторони кримінального провадження:

заявник - адвокат ОСОБА_3

прокурор - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні №0003228 від 10.10.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 з скаргою в якій просить визнати бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0003228 від 10.10.2017р. які вона зобов`язана вчинити у визначений КПК України строк, а саме: вчинення дій, передбачених ст. ст. 276-279 КПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру, у звязку з чим він згідно положень ч.1 т. 42 КПК України набуває статусу підозрюваного, та визнати не вчиненими дії щодо вручення повідомлення про підозрувід 26.03.2018 року по кримінальному провадженню за № 0003228 щодо підозрюваного ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст. 187 КК України, та зобов`язання вчинити дії щодо виключення з ЄРДР по відомості про вручення повідомлення про підозру від 26.03.2018р. ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та покласти на процесуального керівника контроль за внесенням вказаних відомостей до ЄРДР
В скарзі посилається на те, що в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 23.07.2018 року встановлено, що в матеріалах провадження міститься винесене слідчим повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.187 КК України від 26.03.2018р., матеріали щодо відсутності ОСОБА_5 , за місцем проживання на момент винесення повідомлення про підозру та рішення суду щодо доставки ОСОБА_5 в суд під вартою та оголошення його в розшук, які винесені з істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону та про вказані порушення не було відомо до 23.07.2018р.
26.03.2018 року прокурором було погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.187 КК України.
Із повістки про виклик, наявної в матеріалах кримінального провадження, вбачається, що старший слідчий СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 26.03.2018 року направила рекомендованим поштовим відправленням повістку та письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення Саровському 1.1, за адресою АДРЕСА_1 . Однак останній за вказаною адресою не проживає, що також підтверджується рапортом працівника поліції від 26.03.2018 року.
Дане повідомлення про підозру направлено до вручення з повним порушенням порядку вручення передбаченого ст. 276 та ст. 278 КПК України та вважається неврученим.
Окрім того, як повідомлення про підозру, так і повістка, слідчим були виписані і вручені з порушенням норм КПК, оскільки у відповідності до ч.8 ст. 135 КПК України - повістка має бути вручена не пізніше ніж за три дні до дня коли вона зобов`язана прибути, однак як вбачається із матеіралів провадження - вона взагалі не вручена.
Із копії повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 26.03.2018р. вбачається, що воно не містить відмітки про його вручення ОСОБА_5 . Такої ж відмітки також не містить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 26.03.2018р.

Зазначає, що виходячи зі змісту ст.ст.277, 276, 278 КПК України, повідомлення про підозру від 26.03.2018 року, складене старшим слідчим СВ СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 та погоджене прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , не відповідає вищезазначеним вимогам КПК України , а тому підлягає скасуванню.
Вважає, що за умови не виконання слідчим та прокурором передбачених процесуальним законом дій щодо повідомлення ОСОБА_5 , про підозру та вручення йому цього повідомлення, подальше внесення слідчим до ЄРДР даних щодо його повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.187 КК України є незаконним та безпідставним, а тому просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні захисник скаргу підтримав з підстав викладених в ній.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, оскільки, на його думку, по даному кримінальному провадженню слідчим були здійснені всі можливі процесуальні дії щодо повідомлення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , які відповідають вимогам Закону.

Заслухавши доводи захисника та прокурора, вивчивши скаргу та матеріали додані до неї, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог КПК України, на судову систему покладено обов`язок контролю за діяльністю державних органів, тому слідчий суддя зобов`язаний вчасно розглядати питання законності і пропорційності дій та рішень прокурорів (слідчих) та вчасно реагувати на порушення і вчасно забезпечувати найефективніший спосіб захисту особи від свавілля держави.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Буткевічус проти Литви», заява № 48297/99, п. 43 та у рішенні «Харченко проти України», заява № 40107/02, п. 84 Судом було встановлено, що перегляд процесуальних та матеріально-правових умов застосування повноважень, з точки зору Конвенції з основоположних прав людини та громадянина, є суттєвим для забезпечення «законності». У рішеннях Європейського Суду з прав людини Суд також неодноразово акцентував увагу на тому, щоб національне законодавство відповідало вимогам верховенства права, воно повинно надавати адекватний юридичний захист від свавілля та, відповідно, із достатньою чіткістю зазначати межі повноважень, наданих компетентним органам влади, та спосіб їхнього здійснення (зокрема, рішення у справі «S. and Marper v. the United Kingdom», заяви № 30562/04 і № 30566/04, п. 95, ECHR 2008).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював у своїх рішеннях важливість і статті 5 Конвенції, оскільки у ній ідеться про одне з основних прав людини, а саме - про захист окремої особи від свавільних посягань держави на її свободу (рішення по справі Боцано від 18.12.1986р.). Судовий контроль за таким вторгненням виконавчої влади, як зазначив Суд в рішенні по справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988р., є важливим елементом гарантії, передбаченої п. З ст. 5, яка покликана довести до мінімуму небезпеку свавілля.

Судовий контроль випливає з принципу верховенства права - одного з основних принципів демократичного суспільства, який зазначено в Преамбулі до Конвенції.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966р., ратифікованому Указом Президії Верховної Ради Української PCP N 2148-V1I1 (2148-08) від 19.10.1973р., закріплено, що кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується: а) забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні; Ь) забезпечити, щоб право на правовий захист для будь-якої особи, яка потребує такого захисту, встановлювалось компетентними судовими, адміністративними чи законодавчими властями або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави, і розвивати можливості судового захисту; с) забезпечити застосування компетентними властями засобів правового захисту, коли вони надаються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2)така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до п. 6 ч.2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Згідно з ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Встановлено, що 26.03.2018р. старшим слідчим СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 187 КК України в рамках кримінального провадження № 0003228 від 10.10.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Вручити особисто ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у день його складання не представилось можливим, оскільки за місцем проживання останній був відсутній, що підтверджується рапортом від 26.03.2018 року.

У ч. 1 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частина 3 ст. 111 КПК України визначає, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У главі 11, зокрема, в ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

В зв`язку з вищевикладеним відповідно до вимог КПК України, у порядку передбаченому ст.ст. 111, 112, 278 КПК України, складене письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 з одночасним викликом його до органу досудового розслідування слідчим було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем проживання ОСОБА_5 . Зазначений лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Окрім цього, в зв`язку з тим, що житловий будинок в якому зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 належить державі і, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, перебуває в оперативному управлінні Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 187 КК України було вручено представнику УМВС в Чернівецькій області.

Також встановлено, що 02.04.2018 року органом досудового розслідування було прийнято рішення про оголення підозрюваного в розшук.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.04.2018 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надалі, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України 15.05.2018р. були виділені в окрема провадження за № 0001078.

Аналізуючи вищевикладені норми та беручи до уваги з`ясовані обставини, приходжу до висновку, що в межах компетенції слідчого та в силу наділених повноважень, для вручення письмового повідомлення про підозру від 26.03.2018р. ОСОБА_5 старшим слідчим`СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 були вжиті всі можливі заходи та здійснені всі процесуальні дії передбачені чинними нормами КПК України і в її діях відсутні будь-які ознаки бездіяльності, тому скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно не підлягають задоволенню і вимоги адвоката про зобов`язання слідчого вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 , оскільки до компетенції слідчого судді, відповідно до вимог ст. 303 КПК України, не належить вирішення таких питань на даній стадії кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 111, 135, 276, 278, 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , яка полягає у недотриманні вимог ст.ст. 276-278 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1