ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2147/18

13 вересня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представник потерпілої сторони ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Широківського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 , 06.06.2018 року близько 22 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з двору будинку АДРЕСА_2 , умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, намагався здійснити крадіжку 1,5 м. кв. бруківки, належної ТОВ «Євробуд- М», вартістю 180 грн. за один метр квадратний, на загальну суму 270 грн.

Однак, свій злочинний намір ОСОБА_5 не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки під час вчинення даної крадіжки був затриманий працівниками поліції.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна.

16 серпня 2018 року між представником потерпілої сторони (юридичної особи) ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 16 серпня 2018 року сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а також розмір шкоди, завданої злочином. Згідно угоди про примирення ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Крім того, ОСОБА_5 повністю відшкодував завдані збитки та зобов`язався у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у представника юридичної особи ОСОБА_4 за скоєне ним кримінальне правопорушення.

В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнає, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні попросив вибачення у представника юридичної особи ОСОБА_4 за скоєне ним кримінальне правопорушення та запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде.

Судом з`ясовано, що представник юридичної особи ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між сторонами угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 369-371, 374, 376, 392-395, 475 КПК України, ст.15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 16 серпня 2018 року укладену між представником юридичної особи ОСОБА_6 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо останнього, якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_5 не застосовувались.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

- бруківку загальною площею 1,5 метри квадратні, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 вважати повернутою по належності;

- возик, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутим по належності.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1