Дата документу 12.10.2018 Справа № 554/7910/18
Провадження № 1-кс/554/9555/2018

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2018 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши заяву ОСОБА_6 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В:
09.10.2018 року до слідчого судді найшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту з майна. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль марки «КАМАЗ», модель 5320, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , також причіп, державний номерний знак НОМЕР_2 .
01.02.2018 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Транс-Логістика МТС» будо укладено Договір оренди транспортного засобу № НОМЕР_3 , а також договір про надання послуг з виконання функцій водія, згідно з умовами яких вказаний автомобіль та причіп залучався вищезазначеним підприємством до виконання вантажних перевезень. Зокрема, на виконання договору про надання транспортно- експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом № 200618 МТС-Ж від 20.06.2018 року укладеного між ТОВ «Транс-Логістика МТС» та ТОВ «Райз-Схід», вказаний автомобіль та причіп був залучений до виконання перевезень сільськогосподарської продукції в межах Полтавської області.
Представник власника майна в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила задовольнити повністю. Вказала на те, що автомобіль не є об`єктом кримінального правопорушення, з володільцем майна було укладено договір оренди. Зерно, яке знаходиться в автомобілі, на теперішній час від сирості проросло та ржавіє і псується кузов авто.
Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки проводиться досудове розслідування, транспортний засіб має сліди вчинення кримінального правопорушення. На даний час автомобіль знаходиться із зерном, фігуранту в справі даний транспортний засіб не належить.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.
Заслухавши представника власника майна, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки спірне майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речових доказів у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно зі ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.
Згідно клопотання підозра жодній особі не пред`явлена.
Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За таких обставин, враховуючи наявність достатніх підстав, визначених ст. 174 КПК України для скасування арешту, зважаючи, зокрема, на те, що підстави для арешту майна, які вказані в ухвалі від 03.10.2018 року на даний час відпали,слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Відповідно до роз`яснень пункту 13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1