Справа № 646/4190/18
№ провадження 1-кс/646/3840/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.18року м.Харків
Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, -
в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що він 22.06.2018 року, звернувся до прокуратури Харківської області з заявою про кримінальне правопорушення, вчинене суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , за ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 375 КК України, але до теперішнього часу, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення після отримання заяви не внесено.
ОСОБА_3 , подав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав та просив задовольнити.
Від прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд скарги без її участі, також прокурор зазаначила, що проти задоволення скарги заперечує.
Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги та враховуючи строк перебування скарги на розгляді, визнано можливим розглянути скаргу за відсутності представника прокуратури Харківської області з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.
Встановлено, що 22.06.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Харківської області з заявою, в якій повідомив про кримінальне правопорушення, вчинене на його думку суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , за ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 375 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Дійсно кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.
Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 року було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року схвалені основні принципи незалежності судових органів, згідно яких судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені суддями, не підлягають перегляду. Цей принцип не перешкоджає здійснюваному відповідно до закону судовому перегляду чи пом`якшенню вироків, винесених судовими органами.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.
Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про вчинення слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , злочину, що виявилось у перевищенні службових повноважень при виконанні службових обов`язків, постановлення завідомо протиправної ухвали викликана його незгодою з таким рішенням, бажанням таким чином вплинути на результат розгляду справи поза межами встановленої судової процедури, всупереч нормам Конституції України, об`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину заява скаржника не містить, а тому скарга на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України слідчий суддя
у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність компетентних осіб прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1