Справа № 196/742/18
№ провадження 1-кс/196/165/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника

Царичанської селищної

ради - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000267,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_5 вніс до суду погоджене з начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратри юристом 1 класу ОСОБА_3 клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні №0000267, в якому прохає:

1. Накласти арешт на шматки дерев акації різної довжини розміром від 0,7 м. до 1,2 м. в кількості 25 штук, які знаходяться на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
2. Шматки дерев акації різної довжини розміром від 0,7 м. до 1,2 м. в кількості 25 штук, залишити на зберіганні на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул. Нагорна, 9 смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Слідчий клопотання обмотивовує наступними обставинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2018 року до ЧЧ Царичанського ВП надійшло повідомлення про те, що в лісосмузі, розташованій поряд з колишнім ковбасним заводом, котрий знаходиться за адресою вул.Кірова, 153-Б смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, невідомий чоловік, за допомогою бензопили, здійснював вирубку дерев «Акації».

За даним фактом 26.05.2018 було розпочато кримінальне провадження№ 0000267, за ознаками злочину, передбаченого ст.246 ч.1 КК України.

26.05.2018 року слідчим Царичанського ВП капітаном поліції ОСОБА_5 було проведено огляд лісосмуги, розташованої поряд з колишнім ковбасним заводом, котрий знаходиться за адресою вул.Кірова, 153-Б смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, де було виявлено свіжо спиляні пеньки дерев акації в кількості 2 шт., діаметром зрізу 43 та 40 см, та попиляні дерева акації на шматки різної довжини розміром від 0,7 м до 1,2 м в кількості 25 штук, які в порядку ч.5 ст.237 КПК України, вилучено до території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та опечатано.

26.05.2018 року слідчим Царичанського ВП капітаном поліції ОСОБА_5 за правилами передбаченими ч.ч.3, 5-7 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вказаних шматків дров акації та бензопили як речового доказу і приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що вищевказані дерева були спиляні місцевим мешканцем смт.Царичанка ОСОБА_6 .

На даний час мається необхідність в накладені арешту на шматки дерев акації різної довжини розміром від 0,7 м до 1,2 м в кількості 25 штук, які знаходяться на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність, оскільки 31.05.2018 року перебуває на чергуванні в складі СОГ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, клопотання підтримує повністю та прохає його задовольнити.

Представник виконкому Царичанської селищної ради - ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на попиляні шматки дерев.

Заслухавши думку представника виконкому Царичанської селищної ради ОСОБА_4 , вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ст.171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, ЄСПЛ у рішенні по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набуло статусу остаточного 02.06.2014 року вказав, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

В цій самій справі ЄСПЛ вказав, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (див. рішення від 7 червня 2007 року у справі «Смірнов проти Росії» (Smirnov v. Russia), заява № 71362/01, п. 57).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання слідчого, 26 травня 2018 року були внесені відомості в ЄРДР за №0000267 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.246 КК України, за повідомленням про те, що в лісосмузі, розташованій поряд з колишнім ковбасним заводом, котрий знаходиться за адресою вул.Кірова, 153-Б смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, невідомий чоловік, за допомогою бензопили, здійснював вирубку дерев «Акації» (а.с.4).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.05.2018 року - лісосмуги, розташованої поряд з колишнім ковбасним заводом, котрий знаходиться за адресою вул.Кірова, 153-Б смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, в ході огляду було виявлено, оглянуто та вилучено попиляні дерева акації на шматки різної довжини розміром від 0,7 м до 1,2 м в кількості 25 штук та залишено на зберігання на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, огляд розпочато 26.05.2018 року о 08.10 год. та закінчено 26.05.2018 року о 08 год. 30 хв. (а.с.7-10).

Слідчий клопотання про арешт шматків попиляних дерев акації подав до суду 29 травня 2018 року, тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення вказаного майна.

Частиною 7 статі 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно зі ст.171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурорапро арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, відповідно до вимог ч.7 ст.237 КПК України, шматки попиляних дерев акації, вважаються тимчасово вилученим майном, у зв`язку з чим слідчий звернувся із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна без порушення строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ст.167 ч.2 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурорне доведе, зокрема, що потреби досудового розслідуваннявиправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

26 травня 2018 року постановою слідчого ОСОБА_5 попиляні дерева акації на шматки різної довжини розміром від 0,7 м до 1,2 м в кількості 25 штук, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню за №0000267 (а.с.14).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що попиляні дерева акації на шматки різної довжини розміром від 0,7 м до 1,2 м в кількості 25 штук, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а також з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в ході досудового розслідування кримінального провадження, і виникла необхідність арешту вищевказаного майна, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження зумовить труднощі виконання вищевказаних слідчих дій, чи перешкоджатиме встановленню істини по кримінальному провадженню внаслідок того, що вилучене майно може бути приховано, відчужене чи пошкоджене.

Таким чином, згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання повністю щодо арешту попиляних дерева акації на шматки різної довжини в кількості 25 штук.

При цьому, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Отже, в даному випадку підставою застосування арешту майна відповідно до ч.2 ст.170, п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є збереження речового доказу, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого слід задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000267 - задовольнити повністю.

Накласти арешт на попиляні дерева акації на шматки різної довжини розміром від 0,7 м до 1,2 м в кількості 25 штук, які спиляні на території Царичанської селищної ради, які знаходяться на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, як речові докази, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Попиляні дерева акації на шматки різної довжини розміром від 0,7 м до 1,2 м в кількості 25 штук, залишити на зберіганні на території Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Виконання ухвали покласти на слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для організації її виконання.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7