У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленд-Проект» - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленд-Проект» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :
до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник власника майна ТзОВ «Ленд-Проект» - адвокат ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме земельних ділянок, що належать «Ленд-Проект», що був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року у справі № 761/41868/16-к, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 07.04.2016 року.

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року було накладено арешт на земельні ділянки, належні товариству, оскільки СУ ГУ НП у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, несеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 07.04.2016 року, за фактом неправомірного виділення земельних ділянок, які розташовані в межах с. Плюти Української сільської ради Обухівського району Київської області та були виділені на підставі розпоряджень №1361 від 17.10.2012 року та №2303 від 19.12.2012 року. Зазначає, що вказані розпорядження були предметом оскарження, справа розглядалась судами неодноразово, однак, рішенням Верховного суду від 11.07.2018 року у задоволенні касаційної скарги прокурора було відмовлено, рішення судів першої та другої інстанції, якими відмовлено у задоволенні позову, залишено без змін. Вказує, що оскільки неправомірності виділення земельних ділянок встановлено не було, подальша потреба в їх арешті відпала.

В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав, просить таке задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам клопотання.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року у справі № 761/41868/16-к, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 07.04.2016 року накладено арешт, в тому числі на земельні ділянки належні ТзОВ «Ленд-Проект», а саме: земельна ділянка площею 1,6907 га з кадастровим номером :04:043:0003, земельна ділянка площею 1,7337 га з кадастровим номером :04:048:0001, земельна ділянка площею 1,5002 га з кадастровим номером :04:049:0002, земельна ділянка площею 1,5854 га з кадастровим номером :04:050:0001, земельна ділянка площею 1,1422 га з кадастровим номером :04:045:0004, земельна ділянка площею 0,5952 га з кадастровим номером :02:028:0003, земельна ділянка площею 0,9049 га з кадастровим номером :02:028:0004.

В ухвалі слідчого судді про накладення арешту на земельні ділянки вказано, що органом досудового розслідування установлено, що розпорядженнями Обухівської районної державної адміністрації від 17.10.2012 № 1361 та від 19.12.2012 № 2303 з перевищенням повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 12, 17, 83. 84, 122 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, передано у приватну власність громадянам України земельні ділянки загальною площею 77,2500 га, які знаходились в межах населеного пункту села Плюти Української міської ради Обухівського району.

Арешт на земельні ділянки накладено, оскільки такі є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.12.2017 року відмовлено у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області про визнання недійсними розпоряджень №1361 від 17.10.2012 року та №2303 від 19.12.2012 року Обухівської районної державної адміністрації Київської області про передачу у власність земельних ділянок, визнання недійсним рішень про реєстрацію права власності на земельні ділянки за ТзОВ «Ленд-проект», витребування земельних ділянок із незаконного володіння ТзОВ «Ленд-проект».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Постановою Верховного суду від 11.07.2018 року касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області залишено без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанції без змін.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що судами усіх інстанцій, в тому числі і Верховним судом, не встановлено порушень під час винесення оскаржуваних прокурором розпоряджень, відмолено у скасуванні рішень про реєстрацію права власності за ТзОВ «Ленд-Проект» та витребуванні в останнього спірних земельних ділянок, ненаданні органом досудового розслідування інших доказів, що б свідчили про те, що кримінальне правопорушення мало місце, а спірні ділянки були предметом злочинного посягання, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому арешті майна відпала потреба, а такий захід забезпечення кримінального провадження є неактуальним на даний час.

З огляду на вказане, заявлене клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленд-Проект» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на земельну ділянку площею 1,6907 га з кадастровим номером :04:043:0003, земельну ділянку площею 1,7337 га з кадастровим номером :04:048:0001, земельну ділянку площею 1,5002 га з кадастровим номером :04:049:0002, земельну ділянку площею 1,5854 га з кадастровим номером :04:050:0001, земельну ділянку площею 1,1422 га з кадастровим номером :04:045:0004, земельну ділянку площею 0,5952 га з кадастровим номером :02:028:0003, земельну ділянку площею 0,9049 га з кадастровим номером :02:028:0004, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Ленд-Проект» (), який був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2016 року у справі № 761/41868/16-к, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 07.04.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1