Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/733/18
Провадження № 1-кп/490/55/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» вересня 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тлумач Тлумацького району Івано-Франківської області, є українцем, громадянином України, здобув вищу освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, має статус безробітного, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувалась:

- 10 листопада 2017 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 850 грн.), штраф сплачений повністю

а також:

- 08 грудня 2017 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - до штрафу до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 850 грн.), штраф сплачений повністю;

- 07 липня 2018 року - Київським районним судом міста Полтави - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з іспитовим строком 1 рік;

- 09 липня 2018 року - Київським районним судом міста Полтави - за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, за які був засудженим чим та попереднім вироком Київського районного суду міста Полтави остаточно до 3 років позбавлення волі; звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення крадіжки, судимість за вчинення якої не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив нові злочини проти власності за таких обставин.

17 листопада 2017 року близько 16 години 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у палаті № 7 терапевтичного відділення Миколаївського військового госпіталю (військова частина НОМЕР_1 ), що розташований у будинку АДРЕСА_2 , побачив на тумбочці належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки "Doodgee" моделі "Kiss me DG 580" (імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 ) вартістю 1.000 грн., що був залишений власником без нагляду, та вирішив викрасти його.

Реалізуючи цей намір він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, цей телефон вилучив, після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду у загальному розмірі 1.000 грн.

15 січня 2018 року о 04 годині 55 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в інтернет-кафе "BFG", що розташований у будинку 39 по вулиці Московській у місті Миколаєві, побачив на столі за ігровим місцем належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки "Lenovo" моделі F6020a40 (імеі 1: НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 ) вартістю 450 грн. з сім картками мобільного оператора "Лайф" (з номером НОМЕР_6 ) та мобільного оператору "Київстар" (з номером НОМЕР_7 ), що був залишений власником без нагляду, та вирішив викрасти його.

Реалізуючи цей намір він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, цей телефон вилучив, після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду у загальному розмірі 450 грн.

15 січня 2018 року близько 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в квитковому магазині, що розташований у будинку АДРЕСА_3 , побачив на столі належний ОСОБА_10 планшет марки "Lenovo" моделі ТВ3-710F, серійний номер HLA1R94D, вартістю 1.300 грн., що був залишений власником без нагляду, та вирішив викрасти його.

Реалізуючи цей намір він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, цей планшет вилучив, після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1.300 грн.

01 березня 2018 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в барі "Імперіал", що розташований у будинку 77 по проспекту Центральному у місті Миколаєві, побачив, що ОСОБА_11 залишила без нагляду свої речі, зокрема, мобільний телефон марки "Samsung Gelaxy S5" моделі G900 (імеі: НОМЕР_8 ) вартістю 1.499,67 грн. з сім картками мобільного оператора "Лайф" (з номером НОМЕР_9 ) у косметичці, вирішив викрасти його.

Реалізуючи цей намір він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, цей телефон вилучив, після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1.499 грн. 67 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує, що:

-відповідно до статті 32 Кримінального Кодексу України, пункту 3 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" /надалі - Пленуму/ неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони передбачені тією самою частиною тієї самої статті Особливої частини Кримінального Кодексу України, утворюють повторність злочинів;
-відповідно до абзацу 2 пункту 7 Пленуму у разі, якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального Кодексу України із зазначенням повторності
злочинів у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуючої ознаки відповідних злочинів;
Таке доводить, що кваліфікація усіх вчинених обвинуваченим злочинів, що передбачені однією частиною відповідної статті Кримінального Кодексу України, має здійснюватись за однією частиною відповідної статті із зазначенням кваліфікуючих ознак усіх злочинів, що утворюють сукупність, та такої кваліфікуючої ознаки, як повторність.

Отже, усі перелічені дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

І. По епізоду від 01 березня 2018 року.

1. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у викраденні мобільного телефону в ОСОБА_11 визнав.
Він пояснював, що незадовго до вчинення крадіжки познайомився із нею та разом із нею пішов до бару "Імперіал", щоб відпочити.
У барі вони вдвох розташувались за столиком, та ОСОБА_11 , залишивши свої речі, від столика відійшла, залишивши речі без нагляду. При цьому вона не доручала йому забезпечити їх збереження, не просила подбати про них, хоча, ймовірно, розраховувала на те, що вказані речі будуть у схоронності.
В цей момент він вирішив заволодіти її телефоном, після чого вилучив його разом з косметичкою.
Після цього він вийшов з бару, здав телефон, отримав за нього 500 грн. та до бару повернувся та продовжив відпочивати з потерпілою.
Згодом він залишив бар; та вже після того - був затриманий працівниками поліції.
Обвинувачений також зазначав, що шкоду потерпілій відшкодував у повному обсязі.

Ці покази обвинуваченого узгоджуються із відомостями, що містяться протоколі огляду інформації на диску CD-R, які доводять, що дійсно на виданому адміністрацією бару "Імперіал" диску із відеозаписом, зробленому за допомогою камер відеоспостереження, зафіксовано, що обвинувачений разом з ОСОБА_11 зайшов до бару "Імперіал", розташувався за столиком, після чого потерпіла відійшла, залишивши свої речі без нагляду.
Тоді обвинувачений вилучив косметичку, з бару вийшов, а потім - знов повернувся до бару.

Наведені вище докази узгоджуються поміж собою та у сукупності утворюють цілісну картину подій, у якій кожна послідуюча дія природно випливає з попередньої та тягне наступну.
Доказів же на спростування відомостей, що містяться у цих доказах, матеріали справи не містять.

За такого факт вилучення ОСОБА_5 мобільного телефону в ОСОБА_11 за встановлених судом обставин суд вважає доведеним.

2. З залученого до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № 95 від 25 квітня 2018 року вбачається, що вартість викраденого в ОСОБА_11 мобільного телефону становить 1.499 грн. 67 копійок.

ІІ. По решті епізодів злочинної діяльності ОСОБА_5 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальних актах обставини викрадення ним:
1)17 листопада 2017 року - мобільного телефону марки "Doodgee" моделі "Kiss me DG 580" (імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 )

2)15 січня 2018 року о 04 годині 55 хвилин - мобільного телефону марки "Lenovo" моделі F6020a40 (імеі 1: НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 )

3)15 січня 2018 року близько 06 годині 00 хвилин - планшету марки "Lenovo" моделі ТВ3-710F, серійний номер HLA1R94D

Вартість викраденого майна обвинуваченими також не оспорюється.

Враховуючи наведені покази обвинуваченого, а також думку учасників судового розгляду про можливість такого, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень 17 листопада 2017 року та 15 січня 2018 року о 04 годині 55 хвилин та близько 06 години 00 хвилин, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого факти вилучення ОСОБА_5 вказаного майна за встановлених судом обставин суд вважає доведеними.

З огляду на наведене суд вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною.

Мотиви зміни обвинувачення.

Органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням окремі передбачені однією частиною однієї статті Кримінального Кодексу України злочини, вчинені ОСОБА_5 , кваліфіковані окремо (зокрема - в зв`язку з їх розслідуванням в межах різних проваджень).
Проте, таке суперечить наведеним вище вимогам статей 32, 33 Кримінального Кодексу України та роз`ясненням, що містяться у Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки".
За такого повторне посилання на вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених однією частиною однієї статті Кримінального Кодексу України, з пред`явленого йому обвинувачення слід виключити.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд враховує визнання кожним з них своєї винуватості, його щире каяття, сприяння ним у досудовому розслідуванні та судовому розгляді кримінального провадження.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених

1. Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального Кодексу України враховує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, адже сторони не заперечують, що саме такий стан зумовив вчинення ОСОБА_5 усіх епізодів злочинної діяльності.

2. Як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , органи досудового розслідування та публічного обвинувачення в деяких випадках вказують вчинення злочину потворно.

Але ця обставина передбачена у частині 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, як кваліфікуюча ознака вчиненого ОСОБА_5 злочину, в зв`язку із чим відповідно до приписів частини 4 статті 67 Кримінального Кодексу України суд не може ще раз врахувати цю обставину при призначенні покарання, як таку, що його обтяжує.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_5 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, відомості про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

В зв`язку із цим суд відзначає наступне.

1. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого цим обвинуваченим, суд відзначає, що вчинений ним злочин є злочином середнього ступеню тяжкості.

При цьому суд відзначає, що в цьому випадку обвинувачений протягом незначного проміжку часу вчинив 4 посягання на чуже майно.

2. Вивченням відомостей про особу винного встановлено, що він до літа 2017 року злочинів не вчиняв.

Протягом періоду з 23 січня 2017 року по 18 квітня 2017 року та з 19 квітня 2017 року по 28 квітня 2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в секторі "М" (м. Маріуполь Донецької області).

21 листопада 2017 року він був поставлений на облік з діагнозом: "РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; психостимуляторів, каннабіноїдів зі шкідливими наслідками для здоров`я".

До цього за місцем проживання він характеризувався позитивно.

Має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки.

Наразі за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштовується.

Окрім того, протягом періоду з 23 липня 2018 року він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що злочини, за який ОСОБА_5 засуджується цим вироком, є наслідком певного збігу життєвих обставин, зокрема - наслідком його участі в умовах бойових дій, але не є проявом свідомо обраного ним способу життя.

В зв`язку з таким суд вважає, що встановлена вище, як така, що пом`якшує покарання цієї обвинуваченого, обставина, що він кається у вчиненому та співпрацює зі слідством суттєво знижує суспільну небезпеку його особи, адже свідчить, що він демонструє бажання виправити свою поведінку.

Оцінюючи обставини, що впливають на призначення покарання ОСОБА_5 у їх сукупності, суд вважає, що за вчинення злочинів, за які він засуджується цим вироком, йому слід призначити покарання в межах санкції частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки

Призначення остаточного покарання.

Обвинуваченій ОСОБА_12 .

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 , суд враховує приписи частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України, відповідно до яких у разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання йому призначається за правилами, визначеними у частині 1 цієї статті.

Відповідно ж до частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначення покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

В зв`язку із цим суд враховує, що усі вчинені ОСОБА_5 злочини є проявом одного й того ж явища - збігу життєвих обставин - та виявляються діяннями, що є тотожними як за способом їх вчинення, так й за об`єктом злочинного посягання. При цьому суд вважає, що за кожний з вчинених ОСОБА_5 злочинів йому призначене покарання, яке з огляду на відомості про його особу є достатнім для усвідомлення ним неприпустимості подібної поведінки, отже - для його виправлення.

За такого суд вважає, що при призначенні ОСОБА_5 покарання відповідно до приписів частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України необхідно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

За такого ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

При цьому враховуючи його ставлення до скоєного, а також - зміну обставин його життя, суд вважає, що його виправлення та перевиховання є можливим без застосування до нього покарання, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Вирішення питання про долю речових доказів.

Речові докази у справі - предмети, що були протиправно вилученими в потерпілих - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути власникам.

Речовий докази у справі - інформаційний носій SD-R з відеозаписом з камер відео спостереження, як документ, що є речовим доказом - на підставі пункту 7 частини 9 статті 100 КПК України слід залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Судові витрати слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочинів, за вчинення яких ОСОБА_5 був засуджений вироками Київського районного суду міста Полтави від 06 липня 2018 року та від 09 липня 2019 року шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3)пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю та інших психотропних речовин.

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки "Lenovo" моделі F6020a40 (імеі 1: НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 ) з сім картками мобільного оператора "Лайф" (з номером НОМЕР_6 ) та мобільного оператору "Київстар" (з номером НОМЕР_7 ) - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Речовий доказ у справі - планшет марки "Lenovo" моделі ТВ3-710F, серійний номер HLA1R94D - повернути потерпілій ОСОБА_10 .

Речові докази у справі - мобільний телефон марки "Samsung Gаlaxy S5" моделі G900 (імеі: НОМЕР_8 ) з сім карткою мобільного оператора "Лайф" (з номером НОМЕР_9 ) та косметичку - повернути потерпілій ОСОБА_11 ..

Речові докази справі - інформаційний носій SD-R з відеозаписом з камер відео спостереження - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Миколаївського Науково-Дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України 1.499 грн. 97 коп. на відшкодування витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_14 =

19.09.2018