Справа № 750/2789/15-к
Провадження № 1-кп/750/3/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003880 від 12.07.2013 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, м. Городня, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, мешканця: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, зареєстрованого фізичною особою - підприємцем, неодруженого, раніше не судимого, мешканця: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

з участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11 ,

потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2013, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись біля буд. № 4 по пров. Паризької Комуни (теперішня назва пров. Опанаса Шафонського), що в м. Чернігові, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, правою рукою наніс удар в обличчя та удар в область грудей ОСОБА_12 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, забійно - рваної рани верхньої губи, які відповідно до висновку судово медичного експерта № 1001 від 17.09.2013 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Також органом досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою за наступних обставин: 15.04.2014, близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_5 без попередньої змови, знаходячись біля магазину «Автонова», що за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 151/22, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, упродовж близько 2 хвилин, наносили удари руками в область голови ОСОБА_13 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку в лівій тім`яно потиличній долі, правобічну пірамідну недостатність, стійкий цефалічний, лікворно гіпертензивний синдром, антено вегетативний синдром, забою правого ока, садна обличчя, які відповідно до висновку судово медичного експерта № 503 від 10.06.2014 оцінюються в комплексі як такі, що кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати тяжкість черепно мозкової травми і відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 3 тижні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування 1086, 02 грн. майнової шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди, цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про відшкодування 6311, 84 грн. майнової шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди повністю не визнав та показав, що 05.07.2013 він чекав свою дружину ОСОБА_14 в приміщенні Деснянського районного суду м. Чернігова, де їй обирали запобіжний захід у виді взяття під варту. Після цього разом з працівниками міліції він проїхав до Чернігівського міського відділу міліції, де в коридорі чекав коли звільнять дружину, бо суд обрав їй запобіжний захід у виді домашнього арешту. Приблизно о 21 годині він та дружина повернулися додому. Тому він не міг заподіяти тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 . Йому відомо, що його дружина ОСОБА_14 позичала гроші у потерпілого ОСОБА_12

15.04.2014. приблизно о 07 годині, йому зателефонував син ОСОБА_5 . Він повідомив, що якісь невідомі особи серед яких був ОСОБА_13 свердлять замок у дверях магазину «Автонова» по проспекту Миру, 151/22 в м. Чернігові. Він сів в автомобіль і приїхав до магазину. Побачив, як незнайомий чоловік свердлить личинку замка вхідних дверей магазину. Подовжувач для дрилі був протягнутий від магазину ОСОБА_13 . Коли він став підходити до магазину, то цей чоловік припинив свердлити і відскочив. Поруч з магазином на вулиці стояв ОСОБА_15 , який відразу ж після того як він під`їхав до магазину став знімати його на відеокамеру, а також ще була якась жінка. ОСОБА_13 стояв поруч. Він підняв жалюзі, щоб з магазину міг вийти його син ОСОБА_5 і той вийшов на вулицю. Вони стояли разом з сином на вулиці. Ніяких дій по відношенню до ОСОБА_13 не вчиняли. Але в цей час до них підскочив ОСОБА_13 з криком, що захищаємо і став прискати газовим балончиком в обличчя сину та йому. Їм засліпило очі. В цей час почалася обопільна бійка. Вони опинилися на землі, качалися по землі. В процесі бійки ОСОБА_13 кричав, що вбивають, схопив за шию сина і намагався задушити. Він відтягував ОСОБА_13 від сина. За наслідками бійки він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому реберної дуги. Після того, як бійка скінчилася ОСОБА_13 встав і спитав у ОСОБА_15 чи той все зняв на відео. Під час бійки ані ОСОБА_15 , ані жінка не намагалися їх розняти. ОСОБА_15 все знімав на відео, а жінка просто стояла і спостерігала. Він не мав на меті умисно заподіяти тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 . Вважає, що діях в стані душевного хвилювання, а збоку потерпілого ОСОБА_13 відбулася реальна провокація злочину.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 122 КК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 про відшкодування 6311, 84 грн. майнової шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди повністю не визнав та показав, що 14.04.2014 він залишився ночувати в магазині, щоб забезпечити збереження майна. 15.04.2014, приблизно о 07 годині, він знаходився в приміщенні магазину «Автонова», що по проспекту Миру, 151/22 в м. Чернігові. В цей час почув, як хтось свердлить. Він підійшов до дверей і побачив, що ролет на вхідних дверях піднятий наполовину, у зв`язку з чим він не міг вийти з магазину на вулицю. Він бачив у вікні чоловіка, який свердлив личинку замку. Поруч стояв ОСОБА_13 і командував: «Свердли, нічого не буде». ОСОБА_13 наказував також ОСОБА_15 , щоб той все знімав. Жінка стояла поруч і нічого не робила. Він зателефонував батькові і повідомив про ці події. Через деякий час приїхав його батько, підійшов до магазину, підняв ролет і допоміг йому вийти на вулицю. Він стояв на ганку магазину, його батько стояв поруч. В цей час до них підскочив ОСОБА_13 і приснув йому газовим балончиком в обличчя. А потім приснув газовим балончиком в обличчя батьку. Після цього він нічого не бачив. Почалася бійка. Вони опинилися на землі. Пам`ятає, що ОСОБА_13 душив його руками, бив в область живота. Після бійки всі встали. ОСОБА_13 спитав у ОСОБА_15 , чи той все зняв, на що той відповів що все. Тоді ОСОБА_13 побіг вбік магазину «АвтоДрайв».

Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він тривалий час конфліктує з ОСОБА_14 , яка є дружиною та матір`ю обвинувачених. Причиною конфлікту є те, що ОСОБА_14 не повертає йому позичені гроші в сумі 25 000 грн. Вона постійно «годувала» його обіцянками про повернення грошей, але їх не повертала. ОСОБА_14 зателефонувала йому і сказала, щоб він взяв з собою її боргову розписку і 05.07.2013 прийшов до неї додому за адресою: АДРЕСА_2 , а вона поверне йому позичені гроші. 05.07.2013, приблизно о 19 годині, він прийшов додому до ОСОБА_14 , але до нього на вулицю вийшла не ОСОБА_14 , а її чоловік ОСОБА_4 .. Останній сказав, щоб він віддав розписку. Після цього ОСОБА_4 відразу ж схопив його руками за одяг і наніс спочатку удар кулаком в область обличчя, а другий в область грудей. Він впав і втратив свідомість. Коли отямився йому надавали допомогу двоє чоловіків. Свій позов підтримує в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що протягом приблизно 2009 - 2011 років його брат ОСОБА_16 орендував приміщення магазину «Автонова» у ОСОБА_14 , яка на той момент була власницею приміщення магазину. Саме тоді він познайомився з родиною ОСОБА_17 . ОСОБА_14 писала скарги контролюючим органам на його брата з приводу начебто незаконної діяльності з його боку. Проводилися перевірки. Відбувалися суди з приводу приміщення магазину між його братом та родиною ОСОБА_17 . Його брат ОСОБА_16 засуджувався судом за крадіжку майна ОСОБА_14 з приміщення магазину «Автонова». Між ними були напружені стосунки. 15.04.2014, близько 08 години, він з зупинки громадського транспорту «Бойова» рухався пішки на роботу. Проходячи повз магазин «Автонова», він зустрів свого знайомого ОСОБА_18 , який тримав в руці відеокамеру. Той був з незнайомою жінкою, як він пізніше дізнався це була адвокат. Вони почали спілкуватися з ОСОБА_19 . В цей час якийсь незнайомий чоловік щось робив біля дверей магазину «Автонова». Трохи пізніше на автомобілі під`їхав ОСОБА_4 . Жінка підійшла до нього і почала показувати йому якийсь документи. ОСОБА_4 не звернув на це уваги і пішов до магазину «Автонова». В цей час з приміщення магазину вийшов ОСОБА_5 .. Вони обидва були негативно налаштовані проти того чоловіка, який щось робив біля входу до магазину. ОСОБА_4 навіть намагався вдарити цього чоловіка, але той ухилився. Після цього ОСОБА_5 почав надягати на палець печатку і почав рух в його бік. При цьому жодних погроз на його адресу той не висловлював, а лише рухався в його бік. Він газовим балончиком приснув в обличчя ОСОБА_5 , той трохи відійшов назад. В цей час за спини ОСОБА_5 з`явився його батько ОСОБА_4 і штовхнувши його, повалив на землю. Після цього обидва обвинувачені почали наносити йому удари, намагалися наносити удари в обличчя та голову, декілька ударів прийшлося по тулубу. ОСОБА_4 вирвав у нього газовий балончик і поливав його в обличчя. Потім він вирвався, спитав у ОСОБА_15 чи все він зняв на відеокамеру і забіг за автомобіль. Викликали міліцію та швидку. Його відвезли до лікарні. Відеозапис подій 15.04.2014, який наданий суду є неповним. Якийсь юрист порадив йому та ОСОБА_20 обрізати початок відеозапису, тому саме початку подій на відео наданому суду не має. Свій позов підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що він мешкає на третьому поверсі, вікна його квартири виходять на автомагазин по АДРЕСА_3 , яким керував ОСОБА_4 15.04.2014, приблизно о 08 годині, він палив біля вікна квартири і бачив, як поруч з автомагазином стояли ОСОБА_13 , інший хлопець нижчий на зріст, дівчина. Його це зацікавило і він став за ними спостерігати. Він побачив, як під`їхав автомобіль білого кольору до магазину. З автомобіля вийшов ОСОБА_4 і направився до дверей магазину. Інші люди стояли на місці. Чи заходив ОСОБА_4 до магазину він не бачив. Через деякий час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направилися до ОСОБА_13 . Вони накинулися на ОСОБА_13 , повалили його на землю. Він лежав на животі. ОСОБА_4 насів потерпілому на плечі і не давав йому підійматися. ОСОБА_5 стояв поруч і обидва кулаками наносили удари потерпілому ОСОБА_13 по голові. Після бійки ОСОБА_13 встав і відійшов вбік. Всю бійку знімав на відео чоловік нижчий на зріст. Вхід до автомагазину він не бачив. Через декілька днів до нього звернувся ОСОБА_13 і спитав, чи не бачив він бійки біля автомагазину. Він сказав, що бачив і погодився бути свідком у справі. ОСОБА_13 разом з чоловіком, який знімав відео продемонстрували йому відео події.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що 05.07.2013, приблизно о 19 годині, він з братом ОСОБА_23 йшли по приватному сектору міста Чернігова, де рвали абрикоси. Почули звук схожий на удар. Побачили, як потерпілий ОСОБА_12 лежав на землі біля калитки приватного будинку. Вони підійшли до цього чоловіка, з губи у нього йшла кров. Вони обмили обличчя потерпілому біля колонки, залишили свої координати і пішли у своїх справах.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що 15.04.2014, приблизно о 08 годині, він знаходився біля магазину «Автонова» по проспекту Миру, 151 в м. Чернігові. Разом з ним була адвокат ОСОБА_24 , яка представляла інтереси ОСОБА_25 .. Остання попрохала його бути присутнім разом з адвокатом, оскільки вона була власником магазину і просила його з`ясувати хто знаходиться в магазині. З ним була відеокамера «Sony». Коли вони підійшли до магазину, то в середині магазину був ОСОБА_5 . Адвокат захотіла з ним поспілкуватися, але той не відчиняв. Чи знаходився ще хтось біля дверей магазину він не пам`ятає. В цей час до них підійшов ОСОБА_13 . Вони почали спілкуватися. Через 5 хвилин приїхав на автомобілі ОСОБА_4 , підійшов до магазину і ОСОБА_5 відчинив йому двері. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали рухатися вбік ОСОБА_13 , та почали наносити йому удари. Він знімав на відеокамеру з того моменту, як під`їхав ОСОБА_4 . Відеозапис бійки, який є в розпорядженні суду є неповним. Повний відеозапис мається в розпорядженні потерпілого ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показала, що працює адвокатом. Напередодні 15.04.2014 їй зателефонувала клієнтка ОСОБА_27 . Вона попросила допомогти їй врегулювати спір в досудовому порядку з родиною обвинувачених. Питання стосувалося того, що вона придбала приміщення магазину по проспекту Миру в районі зупинки «Бойова» в м. Чернігові, але колишні власники магазину обвинувачені чинять перешкоди у доступі до магазину. Ознайомившись з юридичною документацією вона погодилася допомогти ОСОБА_28 . Знаючи, що родина обвинувачених є скандальною, тому ОСОБА_28 надала їй на допомогу чоловіка на ім`я ОСОБА_29 . З собою у нього була відеокамера. 15.04.2014, близько 08 години, прибувши до магазину, вони побачили, що вхідні двері були зачинені. Через прикритий ролет вона побачила, що в магазині хтось був. До магазину їх не пустили. В цей час до них підійшов ОСОБА_13 , який почав спілкуватися з ОСОБА_29 . Трохи пізніше на автомобілі до магазину під`їхав ОСОБА_4 .. Він підійшов до ОСОБА_13 і став з ним спілкуватися. Про що саме вони розмовляли вона не чула. Вона повідомила, що є представником власника, але на це ОСОБА_30 не відреагував. Після цього ОСОБА_4 пішов в напрямку магазину, чи заходив він в середину до магазину, чи ні, вона не пам`ятає. Потім ОСОБА_4 повернувся разом з сином ОСОБА_5 до ОСОБА_13 з ОСОБА_29 і почали про щось сперечатися. Вона побачила, що ОСОБА_4 почав наносити ОСОБА_13 удари руками. До нього приєднався ОСОБА_5 , який також наносив удари руками ОСОБА_13 . Після того, як ОСОБА_13 від ударів опинився на асфальті, обидва обвинувачені продовжили наносити удари лежачому потерпілому. Били руками та ногами по різним частинам тіла та голови. ОСОБА_13 кликав про допомогу. В цей час ОСОБА_29 знімав всі події на відеокамеру. Вона викликала по телефону міліцію. Через деякий час ОСОБА_13 вдалося вирватися. Бійка припинилася. ОСОБА_13 був весь побитий. Вона не пам`ятає, чи наносив удари ОСОБА_13 обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_14 , яка є дружиною та матір`ю обвинувачених відповідно, в судовому засіданні показала, що 15.04.2014, приблизно о 06 год. 45 хв., їй на мобільний телефон зателефонував син ОСОБА_5 і повідомив, що ночував в магазині по проспекту Миру в м. Чернігові, а зараз хтось пиляє замок вхідних дверей магазину. Вона викликала наряд міліції. Цього ж дня, приблизно о 12 годині, вона повернулася додому. Її чоловік ОСОБА_31 лежав хворий, був весь побитий. Він повідомив, що його побив ОСОБА_13 та приснув в очі з газового балончику. Ці обставин підтвердив і її син ОСОБА_5 у якого були червоні очі. Підтверджує, що брала в борг у ОСОБА_12 25 000 грн. для розвитку бізнесу. Своєчасно гроші не повернула. Категорично заперечує факт побиття 05.07.2013 її чоловіком потерпілого ОСОБА_12 , оскільки в цей день чоловік на протязі дня постійно знаходився з нею спочатку в приміщенні Деснянського районного суду м. Чернігова, де їй обирався запобіжний захід у виді взяття під варту, а потім з нею їздив до Чернігівського відділу міліції. Оскільки слідчі міліції відмовляли її чоловікові у зборі доказів, вони вирішили самостійно зібрати докази невинуватості її чоловіка у побитті потерпілого ОСОБА_12 . Для цього вони знайшли свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які начебто бачили, як ОСОБА_4 бив ОСОБА_12 , вона представилася менеджером з продажу алкоголю, надала свідкам безкоштовно пляшку горілки, розговорила і дала їм для впізнання фотокартку чоловіка. Ці свідки не впізнали її чоловіка.

Відповідно до рапортів оперативного чергового ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 05.07.2013 та 06.07.2013, 05.07.2013 потерпілий ОСОБА_12 звернувся до Чернігівської міської лікарні № 2 з тілесними ушкодженнями, повідомивши, що тілесні ушкодження йому завдав ОСОБА_4 по АДРЕСА_4 .

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2014, ОСОБА_13 звернувся до Чернігівського міського відділу міліції із заявою про заподіяння йому 15.04.2014 обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Згідно заяви ОСОБА_12 від 11.07.2013, останній звернувся до Чернігівського відділу міліції із заявою про заподіяння йому 05.07.2013, приблизно о 19 год. 00 хв., по провулку Паризької Комуни, 4 в м. Чернігові, обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Згідно розписки ОСОБА_14 від 11.04.2011, остання позичила у потерпілого ОСОБА_12 гроші в сумі 25 000 грн. , які зобов`язувалася повернути 11 жовтня 2011 року.

Відповідно до висновку експерта № 1001 від 17.09.2013, у потерпілого ОСОБА_12 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку, забійно - рваної рани верхньої губи, які виникли 05.07.2013 від дії тупих, твердих предметів або при ударі об такі ж та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; заподіяння всього комплексу тілесних ушкоджень, виявленого у ОСОБА_12 власноручно є малоймовірнім.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 16.11.2013, свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 пояснили та показали на місці, як 05.07.2013 навпроти будинку № 4 по провулку Паризької Комуни в м. Чернігові виявили потерпілого ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями, який лежав на спині, непритомний, а свідок ОСОБА_22 ще й додатково пояснив, що бачив, як невідомий чоловік наносив удари потерпілому.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2014, свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_4 .

Згідно рапорту оперативного чергового ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 15.04.2014, потерпілий ОСОБА_13 звернувся до закладу охорони здоров`я з приводу отриманих тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 503 від 10.06.2014, у потерпілого ОСОБА_13 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку в лівій тім`яно потиличній долі, правобічна пірамідна недостатність, стійкий цефалічний, лікворно гіпертензивний синдром, антено вегетативний синдром, забій правого ока, садна обличчя, які утворилися 15.04.2014 від дії тупих предметів та в комплексі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я понад три тижні; зазначені тілесні ушкодження в своєму комплексі не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту, як з наданням тілу прискорення такі і без надання такого.

Згідно протоколу огляду предмету від 13.02.2015, протоколу перегляду відеозапису від 17.07.2014, був проведений огляд оптичного носія CD-R з відеозаписом та фототаблицею до нього, на яких зафіксовано, як 15.04.2014, збивши з ніг потерпілого ОСОБА_13 , обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наносили йому удари по голові та тулубу.

Відповідно до висновку експерта № 76 від 30.03.2016, у потерпілого ОСОБА_13 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої непроникаючої черепно мозкової травми з гематомою навколо правого ока, субкон`юктивальним крововиливом правого ока, саднами обличчя, забоєм речовини головного мозку в лівій тім`яно потиличній долі. Вказана травма в подальшому ускладнилася розвитком правобічної пірамідної недостатності, стійкого цефалічного, лікворно гіпертензивного синдромів, астено вегетативного синдрому, які утворилися 15.04.2014 не менше ніж від чотирьох дій тупих предметів за механізмами удару, струсу та тертя, та в комплексі за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості; утворення всього комплексу тілесних ушкоджень при падінні ОСОБА_13 на площині ( з висоти власного зросту) як з наданням попереднього прискорення так і без нього є неможливим.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який міститься на DVD-R диску та долучений до матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідок ОСОБА_14 зустрілася зі свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , в руках одного з них мається пляшка горілки «Хлєбний дар», в ході розмови з ними свідок ОСОБА_14 продемонструвала фотокартку розмірами приблизно 3 х 4 см, на якій зображений чоловік поголений наголо з вусами, а свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 не впізнали чоловіка зображеного на фотознімку.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який міститься на DVD-R диску та долучений потерпілим ОСОБА_13 до матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15.04.2014 біля магазину «Автонова», що по проспекту Миру, 151/22 в м. Чернігові знаходяться свідки: ОСОБА_15 , який здійснює відеозапис, ОСОБА_26 , потерпілий ОСОБА_13 та невстановлена органом досудового слідства особа, яка за допомогою дрилі свердлить личинку замка вхідних дверей магазину. До магазину підходить обвинувачений ОСОБА_4 , вітається з усіма присутніми, трохи затримується біля ОСОБА_26 , яка пояснює, що є представником власника і йде далі в напрямку до входу в магазин. В цей час невстановлена органом досудового слідства особа починає змотувати подовжувач під`єднаний до дрилі. Підійшовши до вхідних дверей магазину, обвинувачений підіймає до половину зачинений ролет на вхідних дверях і з приміщення магазину виходить другий обвинувачений ОСОБА_5 .. На його питання невстановлена органом слідства особа вказує в напрямку ОСОБА_13 , з чого можна зрозуміти, що саме за вказівкою останнього він здійснював свердлильні роботи. Далі обвинувачений ОСОБА_5 спустився з ганку магазину. В цей час до нього підбіг потерпілий ОСОБА_13 і приснув з балончику струю в обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після чого обидва обвинувачені вступили в бійку з потерпілим ОСОБА_13 . По закінченні якої потерпілий ОСОБА_13 запитав у свідка ОСОБА_15 чи все він зняв.

Сторона обвинувачення обґрунтовує доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, дослідженими та заслуханими в судовому засіданні письмовими доказами, висновками судових експертиз, показаннями потерпілих і свідків обвинувачення, переглянутим відеозаписом події за епізодом завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 ..

Сторона захисту навпаки вважає, що обвинувачені: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають виправданню, оскільки винуватість ОСОБА_4 за епізодом заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 взагалі не доведена, а за епізодом заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 мала місце провокація збоку потерпілого, внаслідок чого обидва обвинувачені діяли в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого ОСОБА_13 ..

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд дійшов наступного висновку.

З показань потерпілого ОСОБА_12 , даних ним в судовому засіданні, вбачається, що 05.07.2013, приблизно о 19 годині, на запрошення ОСОБА_14 , він прийшов до неї додому, щоб забрати належні йому кошти в сумі 25 000 грн. та замість повернення боргу чоловік ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_4 схопив його руками за одяг і наніс спочатку удар кулаком в обличчя, а другий удар в область грудей, від чого він впав і втратив свідомість, а коли отямився йому надавали допомогу двоє чоловіків.

Наявність боргових зобов`язань ОСОБА_14 перед потерпілим ОСОБА_12 на суму 25 000 грн. підтверджується копією розписки ОСОБА_14 від 11.04.2011.

Відразу ж після отримання тілесних ушкоджень, потерпілий звернувся до Чернігівської міської лікарні № 2, де вказав, що тілесні ушкодження завдав йому обвинувачений ОСОБА_4 , що підтверджується рапортами оперативного чергового ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 05.07.2013 та 06.07.2013.

Пізніше, 11.07.2013 потерпілий ОСОБА_12 звернувся до Чернігівського міського відділу міліції із заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який 05.07.2013 заподіяв йому тілесні ушкодження.

За висновком експерта № 1001 від 17.09.2013, у потерпілого ОСОБА_12 встановлені тілесні ушкодження, які виникли 05.07.2013 та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дата заподіяння та локалізація тілесних ушкоджень, встановлених висновком експерта № 1001 від 17.09.2013 повністю співпадає з показаннями потерпілого ОСОБА_12 щодо дати заподіяння та локалізації тілесних ушкоджень.

Наведеним висновком експерта також виключається можливість заподіяння всього комплексу тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_12 власноручно.

Свідки: ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , які надавали 05.07.2013 первісну допомогу потерпілому ОСОБА_12 , як під час допиту в суді так і під час проведення слідчого експерименту за їх участі пояснили, що виявили потерпілого ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями в непритомному стані 05.07.2013 навпроти будинку № 4 по провулку Паризької Комуни в м. Чернігові, а свідок ОСОБА_22 ще й зазначив, що бачив, як невідомий чоловік наносив удари потерпілому.

Місце виявлення свідками потерпілого ОСОБА_12 знаходиться поруч з місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_4 .

Оскільки свідок ОСОБА_22 вказав, що зможе впізнати особу чоловіка, яка заподіяла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , то слідчим було проведено впізнання за фотознімками, під час якого свідок ОСОБА_22 впевнено впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2014.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками повністю відповідає вимогам ст. 231 КПК України, оскільки в ньому зазначена сукупність ознак, за якими свідок ОСОБА_12 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , а сам хід цієї слідчої дії повністю відповідає вимогам ст.ст. 223, 228 КПК України, оскільки здійснювався в присутності двох понятих, фотознімок обвинуваченого ОСОБА_4 пред`являвся свідкові ОСОБА_22 разом з іншими фотознімками осіб чоловічої статті в кількості трьох, які не мають різких відмінностей у віці та зовнішності.

Наявний в матеріалах кримінального провадження висновок спеціаліста у галузі судово медичної експертизи від 24.03.2015 № 500/Ж не є належним та допустимим доказом, з огляду на те, що відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України такий не відноситься до процесуальних джерел доказів. У зв`язку з чим, у відповідності до ч.2 ст. 86 КПК України такий висновок спеціаліста не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Також суд не може визнати допустимим доказом відеозапис зустрічі свідка ОСОБА_14 зі свідками: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , оскільки на ньому свідок ОСОБА_14 явно, цілеспрямовано, пропонуючи пляшку горілки, провокує свідків до надання потрібної їй відповіді, спрямованої на дискредитацію останніх.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що 05.07.2013 він весь день знаходився в приміщенні Деснянського районного суду м. Чернігова, де обирався запобіжний захід його дружині, після чого поїхав за нею до приміщення Чернігівського міського відділу міліції і таким чином він не міг заподіяти в цей день потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень не підтверджена жодним належним та допустимим доказом. Разом з тим, будучи фізично необмеженим в пересуванні, маючи в розпорядженні транспортний засіб - автомобіль марки «OPEL KADET», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_4 мав змогу вільно покидати приміщення, як Деснянського районного суду м. Чернігова, так і приміщення ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, оперативно пересуватися по місту, а відтак і заподіяти 05.07.2013 тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 .

Резюмуючи викладене за епізодом умисного заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , суд вважає, що своєчасне звернення до міліції та лікарні потерпілого ОСОБА_12 , його послідовна, впевнена та принципова позиція протягом усього часу досудового розслідування та судового розгляду в сукупності з показаннями свідків: ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , протоколами проведення слідчого експерименту та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висновку експерта, які узгоджуються між собою, вказує на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12

Переходячи до другого епізоду інкримінованого обом обвинуваченим злочину, який полягає в умисному заподіянні середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , передусім слід вказати на таке.

Як обвинувачені: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , так і потерпілий ОСОБА_13 є зацікавленими у розгляді кримінального провадження особами, тому їх показання, а також показання свідків з їх боку, з урахуванням в тому числі і тривалого часу, що минув з моменту події інкримінованого обвинуваченим злочину, не позбавлені значної долі суб`єктивізму. Тому для повноти та об`єктивності судового розгляду необхідно виходити з тих доказів, які викликають найбільшу довіру в учасників судового провадження і об`єктивно відображають подію інкримінованого обвинуваченим злочину. Безумовно таким доказом є повний відеозапис події інкримінованого обвинуваченим злочину, який був наданий потерпілим ОСОБА_13 під час судового розгляду. Цей відеозапис є допустимим доказом, оскільки він відкривався сторонам кримінального провадження і жодна з них не заперечувала проти долучення та дослідження його в судовому засіданні. Натомість, відеозапис, який був наданий під час досудового слідства є неповним, «обрізаним» та не містить початку конфлікту, що в судовому засіданні підтвердив потерпілий ОСОБА_13 , тому такий до уваги не береться.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, тобто завдання умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_13 , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою.

З суб`єктивної сторони склад злочину, передбачений ч.1 ст. 122 КК України характеризується умисною формою вини. Тобто, винна особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачати настання суспільно небезпечних наслідків у виді середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та бажати або не бажати, але свідомо припускати їх настання.

Теорія і практика кримінального права визначають тілесне ушкодження як протиправне заподіяння шкоди здоров`ю іншої людини, що виражається в порушенні анатомічної цілісності чи фізіологічної функції органів і тканин тіла людини.

З переглянутого повного відеозапису події інкримінованого обвинуваченим злочину вбачається, що умислу у обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на завдання тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілому ОСОБА_13 не було, обох обвинувачених своїми неправомірними діями спровокував безпосередньо сам потерпілий. Цей висновок суд робить виходячи з наступного.

Між родинами ОСОБА_28 та ОСОБА_32 на протязі декількох років існують неприязні стосунки, ведуться судові тяжби щодо поділу нерухомого та рухомого майна включаючи і магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_5 . Брат потерпілого ОСОБА_13 був притягнутий до кримінальної відповідальності за заволодіння майном ОСОБА_14 . Фактично станом на 15.04.2014 приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_5 володіла сім`я ОСОБА_32 . Юридично з 08.04.2014 на підставі договору дарування квартири власником вказаного приміщення стала невістка потерпілого ОСОБА_25 . На даний час тривають судові тяжби щодо права власності на вказане приміщення. Ці обставини не заперечуються жодним з учасників судового провадження.

На відео події інкримінованого обвинуваченим злочину чітко видно, що 15.04.2014 біля магазину «Автонова» зібралися свідки: ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , який здійснював відеозапис, потерпілий ОСОБА_13 та невстановлена органом судового слідства особа, яка дрилю свердлила личинку замку вхідних дверей магазину. Посилання потерпілого та вказаних свідків на те, що вони не знають невстановлену особу чоловіка і що вона робила біля магазину спростовуються тим же відео на якому зафіксовано, що подовжувач для дрилі тягнеться від іншого магазину, де працює ОСОБА_13 та на питання ОСОБА_5 ця невстановлена особа вказує в напрямку ОСОБА_13 , з чого можна зрозуміти, що діє вона за вказівкою потерпілого. Отже, 15.04.2014 потерпілий ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_26 та невстановлена органом досудового слідства особа намагалися проникнути до приміщення магазину «Автонова» в неустановлений законом спосіб. Цілком природньо, що обвинувачений ОСОБА_5 який в цей час знаходився в середині приміщення магазину «Автонова» зателефонував батькові ОСОБА_4 і повідомив про ситуацію. По приїзду на місце події, обвинувачений ОСОБА_4 привітався зі свідками ОСОБА_26 , ОСОБА_15 , потерпілим ОСОБА_13 та пішов в напрямку до магазину. Якби обвинувачений ОСОБА_4 мав намір умисно заподіяти тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , то вочевидь з останнім би не вітався і відразу ж почав би заподіювати тілесні ушкодження, але цього не зробив і пішов до входу до магазину.

Піднявши ролет на вхідних дверях магазину, обвинувачений ОСОБА_4 таким чином випустив з магазину обвинуваченого ОСОБА_5 .. В цей час потерпілий ОСОБА_13 підбіг до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і приснув в їх бік струю з газового балончику. При цьому суд констатує, що безпосередньої небезпеки для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 або реальної загрози такої небезпеки, які б давали підстави для застосування до обвинувачених газового балончику не було. Отже, застосування газового балончику потерпілим ОСОБА_13 є неправомірним. Вочевидь, що саме неправомірне посягання потерпілого ОСОБА_13 , яке полягало у розпилюванні балончику газу в обличчя обвинуваченим спровокувало відповідну реакцію збоку останніх і почалася бійка між ними.

Відтак, намагання під керівництвом потерпілого ОСОБА_13 проникнути у невстановлений законом спосіб до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розпилювання газового балончику в обличчя обвинуваченим за відсутності безпосередньої небезпеки для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 або реальної загрози такої небезпеки, невтручання свідка ОСОБА_15 у хід бійки, а лише фільмування її на відеокамеру та остання фраза потерпілого ОСОБА_13 до свідка чи все він зняв на відео, вказує на провокацію злочину збоку потерпілого ОСОБА_13 , який неправомірним посяганням на обвинувачених фактично спровокував останніх до бійки. Неправомірне насильство збоку потерпілого ОСОБА_13 , яке полягало у розпилюванні газу в обличчя та викликало фізичний біль, давало підстави обвинуваченим діяти відповідним чином по відношенню до потерпілого. Умислу на неправомірне заподіяння потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не було.

Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, в тому числі і винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, форми вини, мотиву і мети вчинення злочину, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, провівши судове слідство у відповідності до положень ч.1 ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши докази сторони обвинувачення та докази сторони захисту, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наявний склад злочину, передбачений ч.1 ст. 122 КК України, а відтак обвинувачені підлягають виправданню за цим епізодом.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, його вік, сімейний стан, його стан здоров`я, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, у зв`язку з чим, вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Потерпілим ОСОБА_12 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування 1086 грн. 02 коп. майнової шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.
Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної та майнової шкоди, суд враховує законодавчі приписи ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, а також те, що внаслідок ушкодження здоров`я з вини обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілий зазнав суттєвих душевних страждань, та, виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає необхідним позовні вимоги потерпілого задовольнити частково у розмірі 1086 грн. 02 коп. майнової шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди. В задоволенні процесуальних витрат потерпілого ОСОБА_13 за надання правової допомоги слід відмовити.

Позов потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_4 . ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином необхідно залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2014, на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марки «OPEL KADET», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 29.12.1995 року необхідно скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2014, на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 необхідно скасувати.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі дев`яносто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1530 (одну тисячу п`ятсот тридцять) грн. 00 коп.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.2 ст. 125 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_4 визнати невинуватим та виправдати в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 122 КК України за недоведеності в його діянні даного складу злочину.
ОСОБА_5 визнати невинуватим та виправдати в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 122 КК України за недоведеністю в його діянні даного складу злочину.
Позов потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 1086 (одну тисячу вісімдесят шість) грн. 02 коп. на відшкодування майнової шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Врешті позову відмовити.

Позов потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_4 . ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

В задоволенні стягнення процесуальних витрат потерпілого ОСОБА_13 за надання правової допомоги - відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2014, на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марки «OPEL KADET», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 29.12.1995 року - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2014, на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 - скасувати.
Речові докази: оптичний диски з відеозаписами, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1