УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтняя 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області, що полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В:
Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 16.08.2018 року ним було надіслано на адресу Генеральної прокуратури України заяву про вчинення кримінального правопорушення. У серпні 2018 року заявником отримано лист від Генеральної прокуратури України від 21.08.2018 року, в якому зазначено про направлення його заяви до прокуратури Запорізької області. 20.09.2018 року заявником отримано лист від прокуратури Запорізької області від 11.09.2018 року, в якому його повідомлено, що підстав для реєстрації вказаної заяви до ЄРДР не встановлено. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 214, 303, 304 КПК України, заявник просить зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Запорізької області внести відомості за його заявою до ЄРДР.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав, вважає, що орган досудового розслідування зобов`язаний прийняти рішення щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідуванням за викладеними у заяві фактами.

Прокурор у судовому засіданні вважає скаргу необґрунтованою, просить суд відмовити у її задоволенні, пояснив суду, що заява ОСОБА_4 , яка надійшла на адресу прокуратури області, щодо вчинення кримінального правопорушення слідчим прокуратури Запорізької області не містила обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тому відсутні підстави для внесення відомостей в ЄРДР.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення скаржника, думку прокурора, дослідивши надані учасниками процесу матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_4 16.08.2018 року звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Листом Генеральної прокуратури України від 21.08.2018 року за № 15/3-р заявника повідомлено про направлення його заяви до прокуратури Запорізької області.

Листом прокуратури Запорізької області від 11.09.2018 року за № 17/3-3855-16 заявника повідомлено, що підстав для реєстрації вказаної заяви до ЄРДР не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Згідно з п. 1.2 розділу ІІ Положення „Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.

Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.

Не зважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст.214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку прокурора в результаті такої оцінки.

Заявник в якості даних, які, на його думку, свідчать про скоєння слідчим кримінального правопорушення вказує на ухвалення ним процесуальних рішень, з якими він не згоден, і які, як він вважає, не відповідають вимогам закону, порушують його права.

Наведені ОСОБА_4 дані стосуються суто процесуальної діяльності слідчого, які можуть бути оскаржені.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 щодо внесення відомостей до ЄРДР за ст.ст. 365, 367 КК України не містила ознак злочину, оскільки ґрунтувалася на його незгоді із прийнятим слідчим процесуальним рішенням, яке підлягало оскарженню.

Наведені ОСОБА_4 дані не можуть бути достатніми і безумовними підставами для внесення таких відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування вказаного ним злочину, оскільки не містять фактичних даних чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаного в заяві кримінального правопорушення слідчим, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено відсутність факту бездіяльності уповноважених осіб прокуратури Запорізької області щодо невнесення відомостей в ЄРДР, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_4 на бездіяльність працівників прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 214, 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області, що полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1