Справа № 522/8234/17
Провадження № 1-кп/522/560/18
УХВАЛА

16.05.2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 13.09.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 186 ч. 3, 185 ч. 2, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі; 11.07.2016 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2 КК України до покарання у вигляді арешту, строком на 3 роки; 24.05.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді обмеження волі, строком на 1 рік, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про об`єднання обвинувальних актів в одне провадження, так як в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 знаходяться матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне об`єднати в одне кримінальне провадження обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з кримінальним провадженням № 522/11820/17, № 1-кп/522/543/18 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що провадження судового розгляду в установлений строк не завершено, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, ризики, які були встановлені при обранні йому запобіжного заходу не зникли, змінювати запобіжний захід неможливо, тому підтримав питання про продовження строку його тримання під вартою на два місяці.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку тримання його під вартою та просить обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не має наміру скриватись від суду, мають постійне місце проживання.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань сторін обвинувачення або захисту суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приймає до уваги те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, офіційно не працює, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, інших учасників кримінального провадження.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду.

Крім того, суд при постановлені ухвали про продовження строку тримання під вартою, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 2 (два) місяці.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Керуючись ст.ст. 177, 178, 217, 291, 331, 342-355 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 КК України.

Об`єднаному провадженню присвоїти № 522/11820/17, № 1-кп/522/543/18.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 2 (два) місяці, тобто до 15.07.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 16.05.2018