справа № 489/4796/18
кримінальне провадження
№1-кс/489/1921/18
УХВАЛА
Іменем України

14 серпня 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 в кримінальному провадженні № 0003050 від 01.08.2018 про застосування заходів безпеки відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про застосування заходів безпеки відносно підозрюваного ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.
Рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України
Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Згідно ч. 2 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; звернення керівника відповідного державного органу; отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
У відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.
Згідно заяви підозрюваного ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах клопотання, останній звернувся до начальника відділення СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 із заявою про те, що до нього може бути застосовано психологічний та фізичний тиск в слідчому ізоляторі,
Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм, незрозуміло з яких підстав слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з вищенаведеним клопотанням, оскільки в даному випадку саме слідчий або прокурор у кримінальному провадженні, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. Проте такого рішення слідчим або прокурором прийнято не було.
Крім того, підстав для перевірки заяви ОСОБА_3 та прийняття рішення про застосування заходів безпеки в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Миколаєва, відповідно до вимог ст. 206 КПК України, не вбачається, оскільки підозрюваний на даний час утримується в слідчому ізоляторі м. Миколаєва, що відноситься до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.
За таких обставин та враховуючи, що КПК України не передбачено звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів безпеки відносно підозрюваного, та враховуючи відсутність у вказаному процесуальному законі порядку вирішення таких клопотань, вважаю за необхідне клопотання слідчого залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 206, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
постановив:

Клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , яке погоджено прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про застосування заходів безпеки залишити без розгляду.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1