Справа № 182/3101/18
Провадження № 1-кп/0182/594/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2018 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2018 за № 0000825по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, українеця, який має середньо- спеціальну освіту, пенсіонера, не працюючого, вдівеця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 19.03.2018 року приблизно о 17.40 годині, керуючи технічно справним належним йому транспортним засобом, автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , зі швидкістю 35 км/год., рухався по проїзній частині дороги вул. Гагаріна поверхня якої була покрита катаним снігом з боку автошляху «Високе - Чкалове - Новоіванівка» в напрямок вул. Шевченко в с. Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровській області з пасажиром ОСОБА_6 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні автомобіля.

Під час керування транспортним засобом, автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки, її змінам, не прийнявши заходів належної уваги, обережності, не врахувавши дорожні умови, а саме наявності катаного снігу на поверхні проїзної частини дороги, не вибравши небезпечної швидкості руху керованого ним вищевказаного транспортного засобу, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, біля будинку № 2г, розташованого по вул. Гагаріна в с. Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровській області, втратив контроль над його керуванням, в наслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги ліворуч в кювет, по напрямку свого руху, де сталося його перекидання.

В наслідок перекидання транспортного засобу, автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , у нього відчинилися передні пасажирські двері, якими під час випадіння з салону була притиснута голова пасажирки, ОСОБА_6 , яка загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди та у неї були виявлені тілесні ушкодження у вигляді розтрощення голови-розтрощення кісток обличчя, кісток основи та склепіння черепу, перелом тіла нижньої щелепи; синців обох параорбітальних областях, осадження в правій скроневій області, в правій виличній області, в лобній області по серединній лінії і ліворуч, в лівій надбрівній області; розриви твердої мозкової оболонки; розповсюдженні субарахноїдальні крововиливи, численні крововиливи в товщі речовини головного мозку, часткове розміжчування головного мозку, синців на задній поверхні лівого передпліччя і тильній поверхні лівої кисті.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.36), 12.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
-п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими».
-п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».
- п.2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагуватина її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
-п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 5/10.1/ 251 від 29.03.2018 року, не виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 162 від 26.03.2008 року під час розтину трупу ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження: розтрощення голови - розтрощення кісток обличчя, кісток основи та склепіння черепу, перелом тіла нижньої щелепи; синців обох пара орбітальних областях, осадження в правій скроневій області, в правій виличній області, в лобній області по серединній лінії і ліворуч, в лівій надбрівній області; розриви твердої мозкової оболонки; розповсюдженні субарахноїдальні крововиливи, численні крововиливи в товщі речовини головного мозку, часткове розміжчування головного мозку. Також виявлені синці на задній поверхні лівого передпліччя і тильній поверхні лівої кисті, які в даному випадку розглядаються у своїй сукупності і за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (На підставі п.2.1.3а,б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року», і які призвели до настання смерті.
Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися в дуже короткий проміжок часу безпосередньо перед настанням смерті від ударної та ударно- стискаючої дії тупих твердих предметів та ударах об такі, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди при перегортанні автомобіля, що рухався і затисканні голови потерпілої між деталями автомобіля.
Тілесні ушкодження у вигляді розтрощення голови-розтрощення кісток обличчя, кісток основи та склепіння черепу, перелом тіла нижньої щелепи; синців обох параорбітальних областях, осадження в правій скроневій області, в правій виличній області, в лобній області по серединній лінії і ліворуч, в лівій надбрівній області; розриви твердої мозкової оболонки; розповсюдженні субарахноїдальні крововиливи, численні крововиливи в товщі речовини головного мозку, часткове розміжчування головного мозку. Також виявлені синці на задній поверхні лівого передпліччя і тильній поверхні лівої кисті, перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що 19.03.2018 року приблизно о 17.40 годині, він на своєму автомобілі ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Гагаріна в напрямок вул. Шевченко в с. Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровській області Разом з ним була його дружина ОСОБА_6 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні автомобіля. В зв`язку з тим, дорога була вкрита снігом і була слизька, він рухався зі швидкістю приблизно 30 км/год. Біля будинку № 2 г, машину почало заносити, понесло на узбіччя, де він зачепив правою стороною стовп, внаслідок чого був пошкоджений замок правої пасажирської двері і вона відчинилась. Після чого автомобіль перекинувся. Внаслідок того, що двері машини відчинились, його дружина випала з машини і її придавило автомобілем і вона загинула. В скоєному кається.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що обвинувачений є його рідним батьком, а загибла його матір`ю. Безпосереднім учасником ДТП він не був. Повідомив суду лише те, що вже після скоєння ДТП, через хвилин 15, йому зателефонував батько та повідомив про те, що трапилась біда, а саме ДТП та те, що його мати загибла. Претензій матеріального та морального характеру він до обвинуваченого не має. Просив суд батька суворо не карати.

Крім показань обвинуваченого та потерпілого, його винуватість, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000825:
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 19.03.2018, відповідно до якого місцем ДТП є проїзна частина біля будинку АДРЕСА_2 , Оглянутий пошкоджений транспортний засіб: ВАЗ- 2101, д.р.з. НОМЕР_1 . До протоколу долучені план-схема та фото-таблиця (а.п. 9-26);

-протоколом огляду трупа від 19 березня 2018 року, було встановлено труп ОСОБА_6 , який знаходився на відстані 1,5 м. від перекинутого, в результаті дорожньо-транспортної події, автомобіля ВАЗ-2101, д.р.з. НОМЕР_1 , в кюветі біля проїзної частини дороги по вул.. Гагаріна в с. Першотравневе Нікопольського району. До протоколу долучено фото-таблиця (а.п. 27-35);

-постановою про долучення до кримінального провадження речового доказу від 19 березня 2018 року, визнано автомобіль «ВАЗ 2101» д.р.з. НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначено місце його зберігання: Нікопольський район, с. Першотравневе, вул.. Шкільна, 17. ( а.п. 36);

-розпискою про отримання та збереження транспортного засобу від 19.03.2018 року, ОСОБА_7 отримав від працівників поліції ГУНП України в Дніпропетровській області на відповідальне збереження автомобіль «ВАЗ 2101» д.р.з. НОМЕР_1 . ( а.п. 37);

-висновком експерта № 162 від 26.03.2018 року, згідно якого при дослідженні трупа виявлено: розтрощення голови-розтрощення кісток обличчя, кісток основи та склепіння черепу, перелом тіла нижньої щелепи; синців обох параорбітальних областях, осадження в правій скроневій області, в правій виличній області, в лобній області по серединній лінії і ліворуч, в лівій надбрівній області; розриви твердої мозкової оболонки; розповсюдженні субарахноїдальні крововиливи, численні крововиливи в товщі речовини головного мозку, часткове розміжчування головного мозку. Також виявлені синці на задній поверхні лівого передпліччя і тильній поверхні лівої кисті.

Смерть її настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді розтрощення голови з руйнуванням цілісності головного мозку, що є грубим порушенням анатомічної цілісності голови, несумісним з життям.
Всі вище означені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у своїй сукупності і за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (На підставі п.2.1.3а,б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженних Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року», і які призвели до настання смерті.
Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися в дуже короткий проміжок часу безпосередньо перед настанням смерті від ударної та ударно-стискаючої дії тупих твердих предметів та ударах об такі, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди при перегортанні автомобіля, що рухався і затисканні голови потерпілої між деталями автомобіля.

Всі виявлені тілесні ушкодження в даному випадку розглядаються у своїй сукупності і перебувають в прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися в дуже короткий проміжок часу безпосередньо перед настанням смерті від ударної та ударно-стискаючої дії тупих твердих предметів та ударах об такі, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди при перегортанні автомобіля, що рухався і затисканні голови потерпілої між деталями автомобіля; при цьому потерпіла, найвірогідніше, знаходилася в якості пасажира переднього сидіння автомобілю.

При судово-токсикологічного дослідженні крові з трупу етиловий спирт та інші спирти не виявлені.

За життя гр.. ОСОБА_6 страждала на атеросклеротичну серцево-судинну хворобу, яка в даному випадку прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебуває. ( а.п. 50-52).

-висновком експерта № 5/10.1/251 від 29.03.2018 року, згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому виконати їх.

При заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.1. Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП. ( а.п. 85-86).

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винними у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, однак вчиненим з необережності.

Також суд враховує обставини справи; особу винного, який має постійне місце проживання, характеризувався позитивно, на даний час не працює, оскільки перебуває на пенсії, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, потерпілий претензій матеріального характеру не має. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що ОСОБА_3 визнав свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частини статті, за якої кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом. Розглядаючи питання про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, крім вищезазначених обставин, враховує, що об`єктивних доказів того, що обвинувачений використовує транспортний засіб для заробітку та це є єдиним джерелом його доходу, не надано, тому суд вважає необхідним застосувати до нього додаткове покарання.

Разом з тим, зважаючи на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття, думку потерпілого, щодо призначення покарання не позбавляти волі, враховуючи що обвинувачений вчинив необережний злочин, під час його здійснення у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яке охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ:
- автомобіль «ВАЗ 2101» д.р.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання під розписку ОСОБА_7 залишити власнику.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами виконувати самостійно.

На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ:
- автомобіль «ВАЗ 2101» д.р.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання під розписку ОСОБА_7 залишити власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1