ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1846/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0007866 від «07» вересня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого консультантом у ВАТ «Стиролбістех», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2018 приблизно о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля буд. № 18 по вул. Драгоманова у м. Києві помітив на шиї потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок з золотим кулоном, в результаті чого у нього виник раптовий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , користуючись своєю фізичною перевагою та відсутністю навкруги сторонніх осіб, які б могли завадити його злочинним намірам, підійшов до потерпілої зі спіни, та діючи умисно, з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення схопив руками шию ОСОБА_6 та шляхом ривка зірвав з неї золотий ланцюжок вартістю 8720 грн. із золотим кулоном вартістю 1754 грн., чим спричинив останній легке тілесне ушкодження у вигляді садна лівої бокової поверхні шиї.
У подальшому ОСОБА_5 разом із викраденим майном з місця вчинення злочину зник, отримавши змогу вільно розпоряджатись майном, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 10 474 грн.
Таким чином ОСОБА_5 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 Кримінального Кодексу України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 07.09.2018 приблизно о 15 годині 15 хвилин біля буд. № 18 по вул. Драгоманова у м. Києві він побачив на шиї потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок з золотим кулоном, після чого схопив руками шию потерпілої та зірвав ланцюжок з кулоном, вартості якого обвинувачений в судовому засіданні не заперечував. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, Гостра інтоксикація, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, страждає рядом хронічних захворювань, зокрема нейропатією нерва з парезом кисті, тромбозом подвздошно-бедреного сегмента та гомілки, гепатоспленомегалією.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ст. 65 КК України, суд наділений правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, розмір матеріальної шкоди, завданої злочином, яка усунена внаслідок повернення потерпілій викраденого майна, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченогоч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання 5 /п`ять/ років позбавлення волі.
На підставі вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 / три/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази:
-золотий ланцюжок з кулоном залишити у власності ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1