№ 209/41/17
№ 1-кп/209/82/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

під головуванням судді: ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторони обвинувачення - прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське кримінальне провадження 1-кп/209/114/17 внесене в ЄРДР за №0002565 від 07.12.2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одружений, освіта базова загальна середня, не працюючий, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1). 13 квітня 2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільнений умовно-достроково 16 серпня 2012 року на 4 місяці 9 днів;

2). 17 травня 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений умовно-достроково 19 липня 2016 року на 1 місяць 14 днів,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України;-

ВСТАНОВИВ:

ПОВТОРНО, 07.12.2016 року, приблизно о 18.00 годині ОСОБА_4 перебував біля третього під`їзду будинку № 5 по бул. Незалежності в м. Камянське (Дніпродзержинськ), де у нього виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої. Побачивши раніше йому не знайому ОСОБА_6 , яка зайшла до вказаного під`їзду, реалізуючи свій злочинний умисел, прослідував за нею до вищезазначеного під`їзду, а потім до кабіни ліфта, де для здійснення своїх злочинних намірів став тиснути на кнопки управління ліфтом, незважаючи на прохання потерпілої натиснути на кнопку четвертого поверху. В цей час кабіна ліфта зупинилась на третьому поверсі і двері ліфта відчинилися. Потерпіла ОСОБА_6 вибігла на площадку третього поверху, де її зупинив ОСОБА_4 і продовжуючи злочинний умисел, лівою рукою став прижимати за тулуб потерпілу ОСОБА_7 до стіни, а правою затуляти потерпілій рота, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, та став вимагати, щоб потерпіла передала йому свої майно та грошові кошти. Після чого ОСОБА_4 скориставшись безпорадним станом потерпілої, яка сама передала йому грошові кошти у сумі 80(вісімдесят) гривень, відкрито, із застосуваннями насилля, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з корисливих мотивів, заволодів грошовими коштами у сумі 80 (вісімдесят) гривень, що належали останній, таким чином спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму. Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 з місця злочину зник, згодом використав викрадене на свій розсуд.
Крім того, 07.12.2016 року, приблизно о 19.45 годині, ОСОБА_4 перебував біля першого під`їзду будинку № 29 по бул. Незалежності в м. Кам`янське, де у нього виник прямий злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства. Побачивши раніше йому не знайому громадянку ОСОБА_9 та дочекавшись, коли вона зайшла до вказаного під`їзду, реалізуючи свій злочинний умисел, прослідував за нею до вищезазначеного під`їзду, а потім до кабіни ліфта, де для здійснення своїх злочинних намірів натиснув на кнопку четвертого поверху. Перебуваючи в кабіні ліфта, з метою пригнічення волі потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_4 напав на потерпілу ОСОБА_9 , обхопивши обома руками її голову та вдаривши потерпілу головою, а саме її потиличною частиною об стінку ліфта, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, при цьому став вимагати, щоб потерпіла передала йому гроші. В цей час кабіна ліфта зупинилась на четвертому поверсі двері ліфту відчинилися. Потерпіла в цей час намагалась вибігти на площадку четвертого поверху, але перечепилась та впала на підлогу та закричала, намагаючись позвати на допомогу, ОСОБА_4 схопив її за шию та став душити вимагаючи, щоб вона перестала кричати та віддала гроші,тобто застосував насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Після цього ОСОБА_4 підняв потерпілу ОСОБА_10 та поставив навколішки і, продовжуючи свій злочинний умисел, став стискувати руки на шиї потерпілої, погрожуючи її задушити, тобто застосував насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також погрозу застосування такого насильства, які потерпіла ОСОБА_9 сприймала реально, після чого продовжив вимагати, щоб потерпіла передала йому гроші. ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя та здоров`я, сама передала ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 1500 гривень, якими останній заволодів та впорядився на власний розсуд, таким чином спричинивши ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в пред`явленому органами досудового слідства обвинуваченні визнавчастково, пояснив суду, що дійсно 7 грудня 2016 року приблизно о 18.00 годин, він йшов до магазину «Велес» на лівому березі м. Кам`янське, та побачив жінку, це була як він дізнався згодом потерпіла ОСОБА_11 , з метою заволодіння її грошима, пішов за нею у двір будинку та зайшов з нею в під`їзд її будинку. Потім вони зайшли в ліфт і він нажав кнопку поверху та повернувшись закрив їй рота та почав вимагати віддати її йому гроші. Вона дістала гроші із своєї сумочки та віддала йому. Двері ліфта відчинилися на 3-му поверсі і він втік з грошима.

Також пояснив суду, що того ж дня 7 грудня 2016 року через деякий час приблизно на початку 19 години, після першого грабежу він побачив біля магазину «Велес» на 4-му мікрорайоні лівого берега м. Кам`янське іншу жінку, це була потерпіла ОСОБА_12 , яка знімала гроші з банкомату, яку також вирішив пограбувати, пішов за нею в двір, зайшов з нею у під`їзд, сів з нею в ліфт. Коли закрилися двері. Повернувся до неї обхопив лівою рукою її за шию та закрив цією ж рукою їй рота. Відкрилися двері ліфта, потерпіла хотіла вискочити з ліфта, але перечепилася та впала. Він впав за нею. Схопив її сказав їй віддати гроші не відпускаючи руку від її рота. Вони піднялися та пішли в кут сходової клітини, ОСОБА_4 вимагав від неї не кричати. Та тримав її за задню частину шиї. Вона присіла та почала просити не вбивати її. Двері ліфта не зачинилися він потяг її до ліфта подивитися чому вони не зачиняються. Піддягнув потерпілу до ліфта, вона йти не хотіла. Закритися дверям заважали телефон та шапка потерпілої. Обвинувачений їх підняв та віддав потерпілій. Знову почав вимагати від неї гроші. Потерпіла віддала гаманець. Потім вони почули, що хтось підіймається, обвинувачений злякавшись почав спускатися сходами залишивши потерпілу та побачив, що підіймається якийсь хлопець. Потерпіла закричала, що її пограбували. Обвинувачений побіг на вулицю, хлопець за ним, на вулиці він перечепився впав його схопили і він віддав гроші. Не згоден з кваліфікацією його злочину за другим епізодом оскільки вказує, що вчинив грабіж, потерпілу не душив.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини за епізодом грабіжу, вона підтверджується дослідженими судом письмовими доказами по справі, а саме:

- збережною розпискою /а.с. 32, Т.2/, згідно якого потерпілій ОСОБА_6 повернуто грошові кошти в сумі 80 гривень якими заволодів обвинувачений;

- витягом з ЄРДР /а.с. 47, Т.2/, згідно якого підтверджується внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне провадження про злочин відносно ОСОБА_6 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 54, Т.2/, згідно якого підтверджується, що потерпіла ОСОБА_6 звернулася до поліції з приводу того, що 7 грудня 2016 року близько 18.00 невідомий чоловік без застосування фізичної сили з погрозою застосування фізичної сили заволодів її грошами на суму близько 100 гривень.

- протоколом огляду місця події /а.с. 56-59, Т.2/, згідно якого підтверджується огляд місця вчинення злочину та встановлення обставин його вчинення;
- протоколом проведення слідчого експерименту /а.с. 71-73, Т.2/, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 вказала на обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення, згідно встановлених судом;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання /а.с. 74-76, Т.2/, згідно якого підтверджується, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу яка забрала в неї гроші в сумі 100 гривень на фото №3, на якому зображений обвинувачений;

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим за епізодом розбійного нападу, вона підтверджується:

Показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка пояснила суду, що 07 грудня 2016 року близько 19-00 вона йшла до своєї сестри в сторону будинку за адресою АДРЕСА_2 . Звернула увагу, що після того як вона зняла гроші в банкоматі, за нею йшов якійсь чоловік, який як вона пізніше дізналася був обвинувачений ОСОБА_14 .. Підійшовши до під`їзду будинка по АДРЕСА_2 , зателефонувала через домофон сестрі. Обвинувачений так само підійшов до під`їзду. Сестра через домофон відкрила двері під`їзду, потерпіла спочатку пропустила в під`їзд обвинуваченого потім зайшла сама. Підійшла до ліфту, обвинувачений так само підійшов. Коли відкрились двері ліфта, обвинувачений пропустив зайти її спочатку до ліфту, потім зайшов сам. В ліфту, до початку руху обвинувачений запитав її на якій їй поверх. Вона відповіла, що на десятий. Обвинувачений натиснув кнопку четвертого поверху. Далі обвинувачений раптово схопив її за голову і вдарив об стінку ліфта. Сказав, щоб вона віддавала гроші. Наскільки сильно вдарив сказати не може, бо вона була в шоковому стані. Обвинувачений затулив їй рот. В цей час ліфт досягнув четвертого поверху. Вона зрозуміла, що їй будь-яким чином потрібно вийти із ліфта. Вона спробувала вийти це була боротьба. Проте, вона перечепилась і випала із ліфта. В цей час обвинувачений впав на неї. Обвинувачений почав її сильно душити. Він не відпускав її і говорив, щоб вона зайшла до ліфта, бо там її телефон, який дзвонив. Коли вона намагалась кричати, випавши із ліфта на площадку четвертого поверху, щоб її почули, обвинувачений продовжував її душити, даючи зрозуміти, щоб вона припинила кричати. Він казав: «Закрий рот.» При цьому сильно душив. Вона сильно перелякалась і зрозуміла, що кричати їй не має сенсу. Обвинувачений поставив її на коліна, продовжуючи тримати її за горло. Коли поставив на коліна, то послабив руки. Але продовжував тримати руки на шиї. Все це продовжувалось 10-15 хвилин. Вона засунула руку в сумку, відкрила гаманець, достала гроші, і віддала обвинуваченому. В гаманці залишились документи, вона хотіла їх зберегти. Але обвинувачений, сказав: «Віддай гаманець.» Всього в банкоматі перед цим вона зняла 3000 гривень, обвинуваченому дісталось приблизно половина, десь 1500-1600 гривень. Навіть віддавши йому гроші, обвинувачений її не відпустив. Вона просила та благала, щоб він її відпустив. Вона не знає, що він хотів. Потім вона почула що по сходинах піднімається ОСОБА_15 чоловік її сестри. Обвинувачений так само почув це. Покинув її і став тікати з площадки по сходинах. Вона в цей момент закричала, щоб чоловік її сестри ОСОБА_16 , зупинив обвинуваченого, бо той тільки що забрав у неї гроші. Обвинувачений прошмигнув мимо нього. Чоловік її сестри розвернувся по сходинах вниз і почав переслідувати обвинуваченого. Після того, потерпіла піднялась до сестри. Синців на шиї після дій обвинуваченого не було, але шия була красна, приблизно добу боліло горло, в больницю вона з приводу цього не зверталася.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив суду, що він є чоловіком сестри потерпілої ОСОБА_9 . Пояснив, що десь на початку грудня 2016 року, більш точну дату він не пам`ятає, приблизно о 19 годині приїхав із сином до будинку. Дав сину ключі від під`їзду, щоб він йшов відкривати двері. Син пішов. Але потім повернувся сказав, що ліфт не працює. Свідок підійшов до ліфта і впевнився, що ліфт не працює. Почув голоси сварки, плач дівчини, благання. Наче в ліфті, а наче на поверсі. Став підійматись із сином, розмовляючи із ним. Біля четвертого поверху на сходинах на зустріч спускався чоловік у капюшоні. Цей чоловік пройшов мимо нього і в цей час почув крик потерпілої, яка крикнула щоб він затримав цього чоловіка, бо той забрав у неї гроші. Він наздогнав його в районі третього поверху на сходинах. В них виникла коротка сутичка, обвинувачений хаотично наносив удари вбік нього, а він захищався і перечепився через сходову огорожу. Обвинувачений побіг по сходинах вниз, а він за ним. Вибігши із під`їзду обвинувачений побіг наліво. Там біля сусіднього підїзду стояв знайомий біля машини, свідок крикнув: « ОСОБА_18 тримай його». Обвинувачений побіг через полісадник, але перечепився і впав. Там свідок його наздогнав і затримав. Коли його затримали, обвинувачений спочатку не визнавав що забрав гроші, але потім з одного карману дістав купюри по 50 та 100 гривень і кинув на землю, а з іншого пом`яті купюри різного номіналу і сказав щоб забирали і ці. Після того, викликали поліцію. Після того як приїхала поліція, свідок став повертатись до дому по сходинах і в районі третього поверху знайшов гаманець. Піднявшись додому побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка була дуже перелякана, лице було опухле. Потерпіла сказала що її душили. Шия в неї була червона;
Показаннями свідка ОСОБА_19 , яка пояснила суду, що є її рідною сестрою потерпілої ОСОБА_9 07.12.2016 року, приблизно о 19-00, свідок була дома. Подзонила в домофон її сестра ОСОБА_9 , вона їй відкрила. Вона чекала поки ОСОБА_9 підніметься, але її все не було. Свідок вишла до ліфта, але побачила, що кнопка ліфта горить і ліфт не викликається. Повернулась назад до дому. Набрала сестру на телефон, але ніхто не відповідав. Подумала, що сестра піднімається пішки. Десь через хвилин 10-15 знову задзвонив домофон. Це був син, який приїхав із чоловіком. Вона їм відкрила двері під`їзда через домофон. Після того, через деякий час по сходинах піднявся її син разом із ОСОБА_9 . У Філіп`євої був переляканий вигляд. Син сказав, що чоловік погнався за якимось хлопцем. Свідок запитала, що сталось. ОСОБА_9 сказала що на неї напали, її душили та її ограбили. ОСОБА_9 плакала, сказала що її сильно душили, що вона перелякалась, шия в потерпілої була красна зпереду. Після того, свідок її заспокоювала.
Показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив суду, що взимку 2016 року приблизно о 18.00 19.00 годин він їхав з роботи, йому зателефонував родич ОСОБА_16 та сказав, що напали на ОСОБА_9 . Свідок так само повідомив поліцію про те що сталось. Приїхав десь через 5 хвилин за адресою мешкання ОСОБА_17 . Піднявся до нього в квартиру, там побачив ОСОБА_9 , на запитання свідка, остання повідомила, що на неї напали, її душили. Вона показала сліди удушення припухлість шиї.
Показаннями свідка ОСОБА_21 , яка пояснила суду, що взимку 2016 року, її запросили у якості понятого під час проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого, на якому останній розповідав як вчиняв злочин, показував як дівчину спочатку тримав за горло в ліфті, потім на сходовій клітинці стояла перед ним на колінах та він її тримав за горло, вимагаючи гроші. Пояснення обвинувачений давав добровільно без будь якого тиску з боку інших осіб чи працівників поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , який пояснив суду, що взимку 2016 року, його запросили у якості понятого під час проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого, на якому останній розповідав як вчиняв злочин в підїзді біля ліфта. Пояснення обвинувачений давав добровільно без будь якого тиску з боку інших осіб чи працівників поліції.

Дослідженими письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР /а.с. 1, Т.2/, згідно якого підтверджується внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне провадження про злочин відносно ОСОБА_13 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 8, Т.2/, згідно якого підтверджується, що потерпіла ОСОБА_9 звернулася до поліції з приводу того, що 7 грудня 2016 року близько 19.40 невідомий чоловік із застосуванням грубої фізичної сили заволодів її грошами на суму близько 1500 гривень.

- протоколом огляду місця події /а.с. 25-29, Т.2/, згідно якого підтверджується огляд місця вчинення злочину та встановлення обставин його вчинення;
- збережною розпискою /а.с. 31, Т.2/, згідно якого потерпілій ОСОБА_9 повернуто грошові кошти в сумі 1500 гривень якими заволодів обвинувачений;

- протоколом проведення слідчого експерименту /а.с. 33-41, Т.2/, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 вказала на обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення, згідно встановлених судом;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання /а.с. 45, Т.2/, згідно якого підтверджується, що потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу яка забрала в неї гроші в сумі 1500 гривень на фото №2, на якому зображений обвинувачений;

Суд вивчивши протокол слідчого експерименту за участі обвинуваченого /а.с. 103-107 Т.1/, приходить до наступного.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які були понятими під час проведення слідчого експерименту, останні в суді пояснили, що протокол підписувався ними одразу після слідчої дії, інших документів по даному кримінальному провадженню вони не підписували ні в той день не пізніше. Зокрема свідок ОСОБА_22 вказував, що протокол був відпечатаний від руки внесені були лише прізвища учасників. При дослідженні судом вищезазначеного протоколу під час судового провадження, судом також встановлено, що дійсно протокол надрукований за допомогою технічних засобів та в нього внесені лише прізвища обвинуваченого, його захисника та понятих, тобто всі обставини які як вказано в протоколі пояснював обвинувачений надруковані заздалегідь. Крім того поняті не змогли пригадати, щоб в слідчому експерименті приймав участь захисник обвинуваченого. В протоколі видно, що спочатку стояв прочерк на місці прізвища захисника та його підпису потім було внесено його прізвище та виконаний його підпис. Згідно фото таблиці на фіксації слідчого експерименту захисник відсутній. Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_23 , також пояснила суду, що захисник її чоловіка під час слідчого експерименту де вона була присутня не знаходився.

Згідно ст. 104 КПК України У випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Згідно ст. 106 КПК України Протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.
Згідно ст. 52 КПК України Участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.
Згідно ст. 46 КПК України Неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою.
Згідно ст. 87 КПК України Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

2. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: порушення права особи на захист;

Враховуючи вищенаведені обставини та норми закону, судом встановлено, що протокол слідчої дії, а саме проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого був виготовлений в порушення вимог ст. 106 КПК України до його проведення, за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою. Таким чином при здійсненні даної слідчої дії було істотно порушено права обвинуваченого на захист, тому даний доказ визнається судом недопустимим.

Суд дослідивши інші докази по справі у їх сукупності, вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 186 ч.2 та ст. 187 ч.2 КК України.

За епізодом за ст. 186 ч.2 КК України, обвинувачений повністю визнав свою провину, крім того вона повністю підтверджується письмовими доказами по справі, показання обвинуваченого є послідовними та не відрізняються від інших доказів по справі в своїй сукупності, також останні не спростовані іншими доказами, В своїй сукупності всі вищенаведені докази відтворюють всю картину злочину логічною та правдивою та не викликають сумніву у суду.

Дії обвинуваченого, правильно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

За епізодом за ст. 187 ч.2 КК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого, оскільки вона підтверджена частково його показаннями, показаннями потерпілої, свідків, даних ними суду, які є послідовними та не відрізняються від інших доказів по справі в своїй сукупності, також останні не спростовані іншими доказами, крім того судом не встановлено підстав оговорювати обвинуваченого зі сторони потерпілої. В своїй сукупності всі вищенаведені докази відтворюють всю картину злочину логічною та правдивою та не викликають сумніву у суду.

Суд не приймає пояснення сторони захисту, з приводу того, що обвинувачений не вчиняв дій небезпечних для життя потерпілої зокрема не тримав її за шию та не душив її. Оскільки, згідно наданих суду та вивчених доказів, судом встановлено, що потерпілу ОСОБА_9 обвинувачений дійсно під час вчинення відносно неї кримінального правопорушення душив, дані дії були небезпечними для її життя та здоров`я в момент їх вчинення. В суду немає сумнівів в показаннях потерпілої, оскільки остання давала їх однаково та послідовно як на досудовому слідстві під час слідчого експерименту за її участі, який досліджений судом, так і суду при судовому розгляді. Також потерпіла та свідки допитані судом вказували, що в потерпілої після злочину була червона та припухла шия, що також вказує на достовірність її показань та наявність небезпечного для життя потерпілої насилля у вигляді душіння. Все це та дії обвинуваченого та його поведінка вказують на те, що в нього був прямий умисел на заволодіння майном потерпілої, шляхом застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, яке обвинувачений використовував з метою утримання майна потерпілої та пригнічення її волі щодо супротиву. Суд не приймає доводів захисту з приводу того, що в потерпілої не були встановлені під час досудового слідства будь які сліди душіння у вигляді тілесних ушкоджень, а саме ссаден та синців. Оскільки наявність даних ушкоджень не є обов`язковою та їх відсутність лише вказує на фізичні особливості потерпілої, в якої такі ушкодження могли не з`явитись. Крім того як вказував сам обвинувачений та потерпіла в неї був одяг який закривав горло та шарф на шиї які могли сприяти унеможливленню залишення тілесних ушкоджень на шиї потерпілої.

Суд оцінює позицію сторони захисту як намагання уникнути більш суворого покарання за вчинене. Враховуючи те, що обвинувачений усвідомлений у доказах які наявні в суду, намагається визнати вину в тому обсязі та в тому об`ємі який неможливо на його думку вже спростувати перед судом.
Дії обвинуваченого, правильно кваліфіковані за ст. 187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаними з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненими особою, яка раніше вчинила розбій.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, який раніше судимий за корисливий аналогічний злочин, вину визнав частково, неодружений, відшкодував спричинену шкоду.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є часткове визнання вини, відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, це рецидив злочину.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує, що злочини умисні, є тяжкими, особу обвинуваченого, як раніше судимого за аналогічний корисливий злочин, що дає підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого може бути досягнуто лише в умовах ізоляції останнього від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі за сукупністю злочинів.

Стосовно доводів сторін про порядок зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, як виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності ( рішення ВС від 1 березня 2018 року справа № 759/19973/15-к).
Оскільки попереднє ув`язнення має триваючий у часі характер і застосовувалося щодо ОСОБА_4 , як до 20 червня 2017 року включно (тобто під час дії ч. 5ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), так і після того, починаючи з 21 червня 2017 року (коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі), суд, з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 КК, дійшов висновку про зарахування засудженому періоду попереднього ув`язнення, який мав місце до 20 червня 2017 року включно, за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII (з урахування принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), а періоду попереднього ув`язнення, який тривав, починаючи з 21 червня 2017 року, за правилами ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону).
Речові докази грошові кошти, підлягають поверненню потерпілим за належністю.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч.2 та ст. 187 ч.2 КК України і призначити покарання:
- за ст. 186 ч.2 КК України 4 / чотири / роки позбавлення волі;
- за ст. 187 ч.2 КК України - 7 / сім / років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття 7 / сім / років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Строк покарання відраховувати з 7 грудня 2016 року.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 7 грудня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази грошові кошти в сумі 1500 гривень повернути потерпілій ОСОБА_24 , грошові кошти в сумі 80 гривень повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів - всіма учасниками процесу - з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику право подати клопотання про помилування, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1