Ухвала
Іменем України
12 липня 2018 р.

м. Київ
Справа № 759/2257/17
Провадження № 51-1772 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року,
встановив:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо яких судові рішення не оскаржуються.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 22 грудня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного судум. Києва від 21 червня 2018 року зазначений вирок місцевого суду змінено.

Пом`якшено ОСОБА_5 основне покарання, призначене за ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Пом`якшено ОСОБА_6 основне покарання, призначене за ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до обмеження волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1, 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 20105 року зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього увязнення з 22 грудня 2016 року по 27 грудня 2016 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення дорівнюють чотири дні обмеження волі.

У решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити: обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.

Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки у касаційній скарзі засудженого відсутнє обґрунтування необхідності скасування або зміни вироку й ухвали на підставах передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України);

3) невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування та належним чином обґрунтувати свої доводи.

Посилання ОСОБА_4 на неповноту судового розгляду та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, враховуючи положення ч. 1 ст. 438 КПК України, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Також, засудженому необхідно зазначити конкретну вимогу до суду касаційної інстанції з врахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених ст. 436 КПК України. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Поряд з цим, засуджений просить суд касаційної інстанції переглянути ухвалу апеляційного суду і прийняти законне рішення, що не узгоджується з вищезазначеними положеннями Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,
постановив:

Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 рокузалишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3