Справа № 642/7134/16-к Провадження № 1кп/642/213/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 12.09.2016 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України в силу ст. 70, п.4 ч.1 ст. 72 КК України до покарання у вигляді 30 діб арешту, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

в с т а н о в и в:
20 серпня 2016 року ОСОБА_8 перебував у гостях у свого батька ОСОБА_9 . В той же день, близько 22 годин 00 хвилин ОСОБА_8 разом з батьком направився до раніше знайомого його батька ОСОБА_10 , який фактично проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши на місце, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також раніше знайомі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на той час знаходилися вдома у ОСОБА_10 , почали спільно вживати спиртні напої та розмовляти.

В той же день приблизно о 22 годині 50 хвилин між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в ході спільного вживання алкогольних напоїв виникла сварка. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 почали захищати ОСОБА_12 , це не сподобалося ОСОБА_8 , і на ґрунті раптово виниклих між ним та ОСОБА_10 неприязних відносин під час сварки та маючи умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_8 умисно, усвідомлюючи свої дії, підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому кулаками обох рук декілька ударів по голові в область обличчя, після чого ОСОБА_10 впав на підлогу обличчям догори. Після цього ОСОБА_8 взяв колючо-ріжучий предмет, який в ході досудового розслідування встановити не вдалось, підійшовши до ОСОБА_10 , при цьому передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, що знаходяться у причинному зв`язку з діянням, а також свідомо допускаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_10 чисельні удари (не менше 10) вказаним предметом по життєве-важливим органам, а саме: в область обличчя, тулуба та грудної клітини, чим спричинив згідно висновку судово-медичної експертизи № 253-Ат/16 від 31.10.2016 наступні тілесні ушкодження: голови: множинні колото-різані рани голови, лівого вуха, розтрощення лівого ока із послідуючим повним видаленням під час операції очного яблука, кровопідтічність м`яких покровів голови у скроневій області зліва, в потиличній області і в лобній області зліва, крововиливи в лівий скроневий м`яз; тулуба: чисельні непроникаючі колото-різані рани грудної клітини зліва та поперековій області зліва; кінцівок: множинні колото-різані рани лівої верхньої та нижньої кінцівки. Після чого, побоюючись викриття у вчиненні даного особливо тяжкого правопорушення, ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину.

21.08.2016 о 05 годині 00 хвилин потерпілий ОСОБА_10 , знаходячись на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», помер. Згідно вказаного висновку судово-медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_10 явилось множинні колото-різані рани голови, із розтрощенням лівого ока, множинні непроникаючі колото-різані рани тулуба та кінцівок, які ускладнилися в своєму перебігу геморагічним шоком.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 також було інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння 20.08.2016 близько 22 год. 50 хвил. за місцем проживання ОСОБА_10 пом АДРЕСА_2 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих між ним неприязних відносин під час сварки, коли ОСОБА_13 і ОСОБА_10 почали захищати ОСОБА_12 . Згідно обвинувачення, ОСОБА_8 наніс кулаками обох рук ОСОБА_11 декілька ударів по голові в область обличчя, після чого ОСОБА_11 впав на підлогу, а після цього ОСОБА_8 правою ногою наніс йому декілька ударів в область голови та лівої ключиці, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_11 від приватного обвинувачення відмовився, у зв`язку з чим ухвалою суду від 31.03.2017 кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України в цій частині закрито (а.с.107-108, т.1).
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що не вбивав ОСОБА_10 та не наносив йому поранень.

Щодо обставин подій пояснив таке. 20 серпня 2016 року він був вдома у бабусі з батьком ОСОБА_9 , де останній вживав алкогольні напої. Увечері батько висловів намір відвідати свого знайомого ОСОБА_14 та пом`янути з друзями його обвинуваченого - дядьку ОСОБА_15 . Бабуся попросила його супроводити батька до ОСОБА_14 , оскільки батько перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Вони прибули до домоволодіння, де проживав ОСОБА_14 , де він- обвинувачений- раніше не був. Батько відчинив хвіртку у двір будинку, вони зайшли у двір. Двері будинку ОСОБА_14 були зачинені, з`ясувалось, що всі спали. Вони з батьком зайшли будинок з дозволу ОСОБА_14 . В будинку перебували три особи - ОСОБА_14 , раніше незнайомі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . ОСОБА_10 спав на дивані, з ним була ОСОБА_17 . Біля дивану на матраці знаходився ОСОБА_16 . Вказані особи з його батьком почали розпивати спиртні напої. Він- обвинувачений- спиртні напої не вживав. Йому запропонували випити, він відмовився та виразив свою думку, що вони нібито день народження святкують, хоч це поминки. ОСОБА_10 почав грубити, погано висловлювався про його- обвинуваченого- покійну матір. Виник конфлікт з участю всіх вказаних осіб. Кучеру він ніяких тілесних ушкоджень не наносив. Він обвинувачений - спочатку вступив у словесну перепалку з ОСОБА_14 , який в цей час сидів на дивані. Коли він грубо відповів ОСОБА_14 , останній підвівся, та він - обвинувачений - подумав, що той хоче його штовхнути або вдарити, тому наніс ОСОБА_14 один удар кулаком в область обличчя. ОСОБА_14 від удару впав на диван, намагався встати, та продовжував розмовляти з ним. В цей час хтось ззаду наніс йому обвинуваченому удар, оглушив його, у нього потемніло в очах та він впав, втратив свідомість та далі нічого не пам`ятає. Він прийшов до тями, вже коли його батько вів по дорозі додому до бабусі. Що сталось, не розумів. Прийшовши до бабусі з батьком, він умився та ліг спати. Він погано себе відчував, був нездатний до будь-яких міркувань, у нього боліла голова, його нудило. З батьком вони події того дня не обговорювали. Через декілька годин приїхали працівники поліції та його забрали до відділу поліції.

Вдень перед цими подіями вдома у своєї бабусі він переодягнувся у одяг дядьки - надів його штани, футболку, кофту, та в цьому одязі був у ОСОБА_14 , вказані речі і було вилучено. Він припускає, що могла бути бійка в кімнаті, коли він лежав на підлозі без свідомості, його могли перевертати, внаслідок чого і могла потрапити кров ОСОБА_14 на його футболку зі всіх сторін, однак у нього на штанах крові не виявлено. Він був у тверезому стані, алкогольних напоїв не вживав. До ОСОБА_17 він не чіплявся, причиною конфлікту стало те, що ОСОБА_16 погано висловлюся про його матір. Ножів він не бачив та не брав, з батьком ніж у кущах не ховав. Хоч він і не пам`ятає всіх подій, однак виключає, що міг вбити ОСОБА_14 , оскільки вважає, що не здатен на вбивство. Після затримання він вину у вбивстві спочатку не визнавав,а потім працівники поліції сказали йому визнати вину, що так буде для нього краще, та він визнавав свою вину, однак він вбивства не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_7 - сестра померлого, пояснила в судовому засіданні, що вона не була очевидцем подій. 21 серпня 2016 року їй зателефонували та повідомили про те, що її брат ОСОБА_10 перебуває у 4-ї лікарні швидкої допомоги. Коли вона зателефонувала у лікарню, їй повідомили, що він помер. Брат вживав спиртні напої, однак був спокійною, неконфліктною, неагресивною людиною. Він проживав один в будинку АДРЕСА_2 .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтвердилась у судовому засіданні наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- показаннями свідка ОСОБА_18 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що ОСОБА_19 він раніше не знав, а з його батьком- ОСОБА_20 товаришує 15 років. Вранці у серпні 2016 року до нього прийшли працівники поліції з батьком обвинуваченого - ОСОБА_21 з метою вилучення у дворі знаряддя вбивства. Огляд домоволодіння провадився з його дозволу. ОСОБА_22 при цьому сказав, що напередодні заходив до нього зі своїм сином ОСОБА_23 та заховав ніж - знаряддя вбивства, показав працівникам поліції, де саме він його заховав, а саме в кущах малини, де і був виявлений та вилучений кухонний ніж з рукояткою темного кольору. Оскільки він- свідок- був в стані алкогольного сп`яніння- він не пам`ятає, як до нього приходили Севостьянови напередодні. ОСОБА_24 розповідав йому, що син у нього- свідка - мив руки від крові. Був складений протокол вилучення, який він підписав. Померлий ОСОБА_10 був його- свідка- однокласником, він був спокійною, неагресивною людиною;

- показаннями ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні як потерпілого,а після закриття кримінального провадження за його завою відносно ОСОБА_8 в частині приватного обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України, як свідка, який пояснив, що 20 серпня 2016 року після обіду за місцем проживання ОСОБА_25 він з останнім та ОСОБА_26 розпивали спиртні напої, спочатку у дворі, а потім в будинку. Вони зачинили хвіртку у домоволодіння, щоб їм ніхто не заважав, та до них не приходив. Потім через паркан, оскільки хвіртка була зачинена, до них перелізли Севостьянови ОСОБА_23 та ОСОБА_27 , та вони продовжували вживати спиртне вп`ятьох. В ході розпивання спиртних напоїв ОСОБА_28 став чіплятись до ОСОБА_29 , тому почалась сварка. Він - свідок - почав захищати ОСОБА_30 , ОСОБА_31 також її захищав. Він свідок - дав можливість ОСОБА_17 вибігти з будинку, ставши перед ОСОБА_32 та таким чином перекривши йому дорогу до неї, та вона вибігла з будинку. ОСОБА_28 наніс йому - свідку - удари по голові, внаслідок чого він втратив свідомість, більше нічого не бачив, та прийшов до тями лише у лікарні 4-ї допомоги. Вранці він дізнався, що ОСОБА_10 помер у лікарні. Потім він свідок - довідався, що після нанесення йому ОСОБА_32 ударів він без свідомості опинився під тумбочкою, де його побачила ОСОБА_17 , яка і викликала швидку допомогу. У зв`язку з нанесенням йому- свідку - тілесних ушкоджень ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України, однак він в суді відмовився від обвинувачення, та за цим епізодом кримінальне провадження закрито. В день розпивання спиртних напоїв він бачив кухонний ніж у кімнаті;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 20 серпня 2016 у будинку ОСОБА_10 року після обіду вони разом з ОСОБА_33 та ОСОБА_16 вживали горілку. Потім до них прийшли ОСОБА_22 з сином ОСОБА_23 , які перелізли через паркан, та вони стали продовжувати вживати спиртні напої вп`ятьох. Спочатку випивали на дворі, а коли стало темніти, продовжили випивати у будинку у другій, більшій кімнаті. Потім ОСОБА_34 став до неї чіплятись, як до жінки, та ОСОБА_16 і ОСОБА_14 стали її захищати. Почалась сварка. Кучер став між нею та ОСОБА_35 , дав можливість їй вибігти у двір, де вона заховалась у кущах, та чекала, поки стихне сварка. Вона була у стані алкогольного сп`яніння, тому все погано пам`ятає. Вибігла вона близько 21-22 год, на вулиці вже було темно. Сидячи в кущах, вона бачила, що з будинку, а потім з двору через хвіртку вийшов ОСОБА_36 старший- ОСОБА_27 . Після цього вона чула з будинку голос молодшого ОСОБА_37 , та чула, як ОСОБА_14 просив його не чіпати. Вона дочекалась, поки крики стихнуть, потім зайшла у кімнату, побачила, що на підлозі стирчали ноги ОСОБА_16 , який був без свідомості, голова його була за тумбою. На ліжку лежав «покромсаний» - порізаний ОСОБА_10 , а біля ліжка було багато крові, та валявся ніж кухонний, для різки хлібу. Взагалі в будинку ОСОБА_14 було багато ножів. Володі ОСОБА_38 вже в будинку не було, як він виходив, вона не бачила. ОСОБА_39 дихав, був без свідомості. Вона викликала швидку допомогу, а працівники швидкої допомоги вже викликали міліцію. Потім вона дізналась, що ОСОБА_40 помер в лікарні. Також зазначила, що вона погано пам`ятає ті події, оскільки пройшло багато часу;

- протоколом огляду місця події від 20 серпня 2016 року - домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_10 , та фототаблицею до протоколу, де зафіксовано, що в кімнаті на підлозі хаотично розкидані речі, одяг, пляшки від спиртних напоїв. На дивані знаходиться тумба, а біля дивану - перевернутий тумбовий стіл. На дивані та підлозі виявлено плями речовини червоно-бурого кольору, вилучено два їх змиви (а.с.117-122, том 1);
- протоколом додаткового огляду місця події від 21 серпня 2016 року - домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_10 , та фототаблицею до протоколу, в ході якого з дивану та з підлоги біля дивану вилучено два змиви речовини червоно-бурого кольору, порожня пляшка від горілки «Козацька рада», об`ємом 0,7л., чарка з відбитою ніжкою та фрагмент газети зі слідами речовини бурого кольору, виявлені біля дивану на підлозі (а.с.139-144, том 1).
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2016 року задоволено клопотання слідчого про проведення вказаного огляду 21.08.2016 року (а.с.146, том 1);
- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознимками від 21.08.2016, відповідно до якого остання серед пред`явлених на впізнання за фотокартками 4-х осіб впізнала ОСОБА_8 , якого ОСОБА_27 на прізвисько « ОСОБА_41 » представив як свого племінника, і який наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_42 за місцем проживання ОСОБА_43 (а.с.124-126, том 1);
- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознимками від 21.08.2016, відповідно до якого остання серед пред`явлених на впізнання за фотокартками 4-х осіб впізнала ОСОБА_44 , на прізвисько « ОСОБА_41 », якого вона знає протягом 3-х років, який за місцем проживання ОСОБА_45 розпивав алкогольні напої та між ними виник словесний конфлікт; (а.с.128-130, том 1);
- висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 №4776-Ая/16 від 25 серпня 2016, проведеної ХОБСМЕ, відповідно до якого у нього виявлені тілесні ушкодження: синці у правій та лівій навколоочних ділянках; садна на спині та носу, практично на всьому протязі, в лівій виличної ділянці, в ділянці проекції лівої ключиці в середній третині, в епігастральній ділянці, на тильній поверхні правої кисті практично на всьому протязі. Дані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, синці за механізмом удару або удару-стиснення, садна за механізмом тертя-ковзання, та, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані за 1-3 доби до проведення огляду. За ступенем тяжкості синці та садна викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 147-148, том. 1).
Вказаним підтверджуються показання свідка ОСОБА_11 , який в суді відмовився від обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України, про виникнення сварки та нанесення йому тілесних ушкоджень по АДРЕСА_2 ;

-лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 № 253Ат від 26.08.2016, виданого ХОБСМЕ, причиною смерті зазначено геморагічний шок, множинні різані рани голови, тулуба, кінцівок, отримав ножові поранення 20.08.2016 (а.с. 154, т.1);
- висновком судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 253-Ат/16 від 21 серпня 2016 року, проведеної ХОБСМЕ, відповідно до якого у нього виявлені такі тілесні ушкодження: голови: множинні колото-різані рани голови, лівого вуха, розтрощення лівого ока із послідуючим повним видаленням під час операції очного яблука, кровопідтічність м`яких покровів голови у скроневій області зліва, в потиличній області і в лобній області зліва, з крововиливом в лівий скроневий м`яз; тулуба: множинні непроникаючі колото-різані рани грудної клітини зліва та поперековій області зліва; кінцівок: множинні колото-різані рани лівої верхньої та нижньої кінцівки.

Всі ушкодження є прижиттєвими та могли утворитись в строк (можливо 20.08.2016) невдовзі до надходження до стаціонару від неодноразового впливу колото-ріжучого предмету, можливо клинка ножа, індивідуальні особливості якого в пошкодженнях не відобразились, не виключено, що за обставин, зазначених в постанові слідчого.

Причиною смерті ОСОБА_10 сталі множинні колото-різані рани голови з розтрощенням лівого ока, множинні непроникні колото-різані рани тулуба та кінцівок, ускладнені в своєму перебігу геморагічним шоком. Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 05.00 год. в стаціонарі ХМКЛСМД (а.с. 150-152, том. 1);
- протоколом огляду від 06.09.2016 медичної карти ОСОБА_10 №24330 з результатами дослідження його крові №3188 від 21.08.2016, якими встановлено її групову приналежність Ав(ІІ) Rh (+), огляду та вилучення зрізів нігтів з рук та волосся з трупа ОСОБА_10 , проведеного в кабінеті судово-медичної експертизи ХОБСМЕ КЗОЗ «ХМКЛШНД ім. проф. О.І. Мещанінова» (а.с. 205-207, том.1);
-медичною картою стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 24330 КЗОЗ КЗОЗ «ХМКЛШНД» ім. проф. О.І. Мещанінова», дослідженою в судовому засіданні, в якій зазначено, що ОСОБА_10 доставлений у лікарню 20.08.2016 о 23 год. 30 хвил. з колото-різаними пораненнями, помер о 5 год. 21.08.2016 від множинних колото-різаних поранень голови, грудної клітини та кінцівок внаслідок розвинутого геморагічного шоку.

Вказана медична карта вилучена в ході судового розгляду на підставі ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів в порядку ст. 333 КПК України для надання експерту для проведення комплексної судової медико-криміналістичної експертизи за ухвалою суду від 26.10.2017 року, та вказані додаткові матеріали відкриті прокурором стороні захисту відповідно до ст. 290 КПК України (а.с.42, том 2);
-висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 1115-Ц/16 від 27.10.2016, проведеної ХОБСМЕ, згідно з яким група крові ОСОБА_10 - А (ІІ) з ізогемагглютинином анти- В, групова належність крові ОСОБА_8 0 (І) з ізогемагглютининами анти- А і анти-В (а.с.236-238, том 1);
- висновком судово-медичної експертизи №2066-И-16 від 08.10.2016 речових доказів - трусів чоловічих білого кольору з написом «adder», вилучених 21 серпня 2016 року під час затримання ОСОБА_8 , згідно з яким на трусах виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 не виключається. Від ОСОБА_8 ця кров виникнути не могла (а.с. 156- 157, том. 1);
- висновком судово-імунологічної експертизи №2064-И/16 від 08.10.2016 речових доказів футболки з довгим рукавом чорного кольору з надписом «Vae victis» , вилученої 21 серпня 2016 року під час затримання ОСОБА_8 , згідно з яким на вказаній футболці в об`єктах №№2,4, 5, 10-12 виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 не виключається. Від ОСОБА_8 ця кров походити не може.

На цій же футболці в об`єктах №№ 7,9 виявлена кров людини групи АВ, яка від потерпілого ОСОБА_10 та від ОСОБА_8 походити не могла. Однак, категорично неможливо виключити можливість присутності в цих плямах домішку крові групи А з ізогемагглютинином анти-В, яка могла походити від ОСОБА_10 .

На цій же футболці в об`єктах №3,6 виявлена кров людини, в якій виявлений антиген Н та ізогемагглютинином анти-А, тобто можна припустити, що ця кров відноситься до групи О з ізогемагглютинином анти-А та анти-В та походження її від ОСОБА_8 не виключається. Від потерпілого ОСОБА_10 ця кров походити не могла (а.с. 179-181, том 1);
- висновком судово-медичної експертизи №2061-И/16 від 13.10.2016 речових доказів - частини газети із програмою телепередач з шести сторінок, вилучених при проведенні 21.08.2016 додаткового огляду місця події -домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_10 , згідно з яким на вказаних газетних аркушах виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анти - В, походження якої від ОСОБА_10 не виключається (а.с. 159-160, том 1);
- висновком судово-медичної експертизи №2063-И/16 від 07.10.2016 речових доказів двох змивів на марлі, вилучених в ході проведенні огляду місця події 20.08.2016 з підлоги та дивану кімнати АДРЕСА_3 , згідно якого на вказаних двох змивах на марлі, виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анти-В. Походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_10 не виключається (а.с. 162-163, том 1);
- висновком судово-медичної експертизи №2062-И/16 від 04.10.2016 речових доказів - змивів з підлоги та з дивану, вилучених в ході додаткового огляду місця події 21.08.2016 вказаного домоволодіння, згідно якого на вказаних двох змивах виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_10 не виключається (а.с. 165-166, том 1);
- висновком судово-медичної експертизи №1055-Ц/2016 від 31.10.2016 речових доказів скляної чарки, вилученої в ході додаткового огляду 21.08.2016 місця події вказаного домоволодіння, згідно якого на чарці виявлені сліди слини, при серологічному дослідженні в якій виявлений антиген А, сліди могли походити від людини з груповим диференціюванням крові А(ІІ) з ізогемагглютинином анти -В, в тому числі і від ОСОБА_10 . В результаті досліду внутрішньої поверхні чарки знайдені сліди крові людини, в яких знайдений антиген А, які могли походити від людини з груповим диференціюванням крові А(ІІ) з ізогемагглютинином анти-В, в тому числі і від ОСОБА_10 (а.с. 168-172, том 1);
- висновком судово-медичної експертизи №1054-Ц/2016 від 31.10.2016 речового доказу порожньої пляшки з-під горілки «Козацька рада», вилученої з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого виявлені сліди крові людини, в якій виявлений антиген А, які могли походити від будь-якої особи з груповим диференціюванням крові А(ІІ) з ізогемагглютинином анти -В, в тому числі і від ОСОБА_10 (а.с. 183-187, том 1);
-постановою слідчого про визнання речовими доказами вилучених змивів рідини зі слідами бурого кольору з підлоги, з дивану, порожньої пляшки з-під горілки «Козацька рада», скляної стопки, фрагмента газети з слідами бурого кольору, ножа з слідами бурого кольору з пластмасовою рукояткою коричневого кольору, футболки з довгим рукавом чорного кольору, трусів білого кольору, (а.с.239-240, том 1);
- вказаними речовими доказами, оглянутими в судовому засіданні;

- висновком судово-психіатричної експертизи №719 від 26.09.2016 ОСОБА_8 в теперішній час ознак психозу і слабоумства не виявляє, виявляє органічний розлад особистості. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, до якого відносяться кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, ОСОБА_8 знаходився поза будь-яким тимчасово хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_8 в теперішній час за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.258-261, т.1)

Згідно з вказаним висновком в період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, він був орієнтований в навколишній обстановці та особах, його дії носили послідовний та цілеспрямований характер, відсутня будь яка психотична симптоматика, збереглись спогади про події того часу. Забування деяких подій правопорушень, на яке посилається ОСОБА_8 , э фактором суб`єктивним, не має хворобливого психотичного характеру, не суперечить вказаному висновку.

Сторона обвинувачення посилається на те, що вилучений в кущах домоволодіння ОСОБА_18 кухонний ніж, схований ОСОБА_21 , який увечері після вказаних подій приходив до ОСОБА_18 разом із сином- обвинуваченим, визнаний речовим доказом, є знаряддям вбивства ОСОБА_10 , та вказані особи таким чином намагались позбутись знаряддя вбивства.

В судовому засіданні оглянутий вказаний речовий доказ - ніж, який має вид кухонного ножа для різки хліба, з пилящим гнучким лезом.

Даючи оцінку вказаному речовому доказу суд виходить з такого.

Згідно з протоколом огляду місця від 21 серпня 2016 року - домоволодіння АДРЕСА_4 , де мешкає свідок ОСОБА_18 , та фототаблицею до протоколу, в кущі малини, навпроти будинку на землі на гілках виявлено та вилучено ніж кухонного типу, з рукояткою коричневого кольору, яка обгорнута туалетним папером. На ножі наявні плями червоно-коричневого кольору, та сліди ґрунту. В протоколі зазначено, що в ході огляду свідок ОСОБА_18 пояснив, що вказаний ніж приніс ОСОБА_27 , який прийшов із своїм сином, руки сина були в крові (а.с.133-137 ).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1056-Ц/2016 від 31.10.2016 вказаного речового доказу кухонного ножа, на клинку ножа виявлені сліди крові. Встановити видову приналежність слідів крові не виявилось можливим у зв`язку з негативними результатами зі всіма наявними у відділенні преципітируючими сироватками.

Як вбачається з дослідницької частини вказаного висновку, в реакції були використані сироватки, преципітируючі білок крові людини, птиці, крупного рогатого скота, свині, та преципітації не виявлено з жодної з вказаний сироваток (а.с. 175-177, том 1).
Ухвалою суду від 26 жовтня 2017 року в ході судового розгляду справи за клопотанням прокурора була призначена комплексна судова медико - криміналістична експертиза для з`ясування питання, чи могли бути заподіяні ушкодження на тілі ОСОБА_10 вказаним ножем.

Згідно з висновком комісійної комплексної судової медико - криміналістичної експертизи № 505-КЕ/444-МК/2017 від 23.01.2018, проведеної судово-медичними експертами ХОБСМЕ ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , при детальному аналізі морфологічних ознак всіх ушкоджень, які були зафіксовані в дослідницькій частині судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , переважна більшість ран на голові (враховуючи поверхневе розташування кісткових утворювань), кінцівках та на тулубі мають саме характер різаних; при цьому рівні краї ран (без наявності осаднення) можуть вказувати на дію саме гострого леза. Однозначно висловитися відносно характеру та механізму утворення частки ран на лівій верхній кінцівці, не є можливим в зв`язку із відсутністю даних щодо глибин ранових каналів. Морфологічні ознаки окремих ран може вказувати на колото-різаний механізм утворювання, та при певних умовах занурення клинка, не виключає і їх різаний характер з переважною дією ріжучої кромки леза.

Ці ушкодження утворилися: різані рани - внаслідок ріжучих дій гострого предмету (предметів), якій, вірогідніше, мав гострий ріжучий край (лезо), вздовж поверхонь відповідних ділянок тіла; садна утворилися від дотичних дій предметом з обмеженою поверхнею, або гострим предметом, яким могло бути і вістря клинка ножа. Колючо-ріжучі поранення звичайно утворюються від занурень гострого плаского предмету з колючо - ріжучими властивостями.

Опис ран, який існує в медичній карті стаціонарного хворого № 24330, достатньо поверхневий та не дозволяє висловити думку щодо індивідуальних особливостей предмету (предметів), який їх спричинив, що не дозволяє висловити думку про конкретне знаряддя травми.

Щодо конструкційних особливостей клинка ножа для різки хліба, який був наданий на експертизу, він має виражений опуклий скіс обушка, достатньо гострий кінець на рівні леза та прилеглу до нього притуплену ділянку леза (1см); кромка леза на всьому протязі володіє пилячими властивостями. Однак при звичайному застосуванні цей ніж, враховуючи гостроту зубців та ступінь заточки їх країв (кромки леза в цілому) може формувати рани, зовнішнє схожі на різані (з рівними краями та гострокутними кінцями).

Дія кромки леза цього ножа, вірогідніше, призвела б до формування ран з незначним осадженням дрібноклаптевих країв, що характерно для пиляних ушкоджень. Ця морфологічна специфіка при макроскопічному дослідженні ран може бути не достатньо виразна, та не визначена судово-медичним експертом при дослідженні трупу. Характерні мікроскопічні ознаки таких ран можуть бути виявлені при медико-криміналістичному дослідженні, та, як слід з матеріалів справи, шкірні клапті із ранами судово-медичним експертом не вилучалися; дане дослідження не проводилося.

Конструкційні особливості клинка даного ножа унеможливлюють його суттєве занурення в м`які тканини тіла; водночас, особливості його профілю вкупі із кутом збігання скосу обушка і леза (80 град.) не виключає колючу дію з обмеженим зануренням в м`які тканини частини вістря.

Зазначене вище, а також суттєві розбіжності в характері більшої частини поранень, які були виявлені при аналізі дослідницької частини висновку експерта» № 253-Ат/16, в цілому позбавляє експертну комісію можливості відповісти на питання постанови, щодо можливості спричинення поранень, виявлених на тілі трупа ОСОБА_10 наданим на дослідження кухонним ножем, який було вилучено в ході огляду місця події 21.08.2016.

Згідно з висновком судово-медичного експерта - криміналіста ХОБСМЕ ОСОБА_49 № 444-МК/17 від 22.12.2017, усі колото-різані ушкодження на тілі ОСОБА_10 могли утворитися від неодноразових впливів гострими предметами, що володіють колючо-ріжучими властивостями.

Представлений на експертизу клинок ножа володіє колючо-пилящими та ріжучими властивостями.

З огляду на розмірні і індивідуальні характеристики клинка, представленого на експертизу ножа, наявність на лезовій частині клинка пилки з дефектом зубців, а також опис морфологічних особливостей ран на трупі (рівні краї, гострокутні кінці), дозволяють виключити можливість утворення колото-різаних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 клинком представленого на експертизу ножа. У той же час, не можна виключити утворення ран різаного характеру від дії лезвийной частини клинка цього ножа.

Аналізуючи наведений висновок експертизи ножа №1056-Ц/2016 від 31.10.2016, яким не виявлено крові людини, у сукупності з висновком експертизи № № 444-МК/17 від 22.12.2017, згідно з яким виключена можливість утворення колото-різаних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 клинком вказаного ножа, суд приходить до висновку, що вказаний ніж не є знаряддям вбивства.

Як вбачається з наведеного протоколу огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_10 від 20.08.2016, додаткового протоколу огляду вказаного місця події від 21.08.2016 та доданих до протоколів фототаблиць, зафіксована обстановка свідчить про вживання спиртних напоїв, а також їжі (наявність пляшок, посуду на столі), однак жодного ножа, колюче-ріжучого предмету в ході проведення вказаної слідчої дії в будинку ОСОБА_10 виявлено не було.

Проте в судовому засідання свідок ОСОБА_12 , пояснила. що вона не може описати ніж, який бачила біля дивану, оскільки «в будинку було багато ножів», свідок ОСОБА_11 також пояснив, що бачив на столі кухонний ніж, коли вони вживали спиртні напої та приймали їжу.

Вказане свідчить про те, що на час проведення огляду знаряддя вбивства було сховано або знищено, як і ножі, що були в будинку ОСОБА_10 .

Зіставляючи показання свідка ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_9 розповідав йому, що заходив до нього разом з сином ОСОБА_8 та сховав на його подвір`ї ніж, як знаряддя вбивства, дані протоколу огляду домоволодіння ОСОБА_18 , в ході якого у кущах дійсно було вилучено ніж, рукоятка якого була загорнута у туалетний папір, даючи оцінку вказаним діям Севостьянових, суд приходить до висновку, що батько обвинуваченого, який приніс ніж, міг не знати, яким саме предметом наносив удари потерпілому його син, та помилково вважав, що цей ніж є знаряддям вбивства і намагався позбутись його з метою сприяння сину уникнути відповідальності за вчинене. Крім того, обидва перебували у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є не лише ті матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, але й ті, що містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Огляд домоволодіння ОСОБА_50 , в ході якого вилучено ніж, огляд ножа, експертизи ножа проведено у порядку, встановленому КПК України, а тому відповідно до ст. 86 КПК України є допустимими доказами.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Хоч вилучений ніж не є знаряддям вбивства, однак вилученням вказаного ножа підтверджуються інші обставини, на які посилається сторона обвинувачення та які мають значення у даному кримінальному провадженні, а саме правдивість показань свідка ОСОБА_18 , та відповідно той факт, що Севостьянови батько та син намагались позбутись ножа негайно після вказаних подій, що поряд з іншими наведеними доказами також свідчить про причетність ОСОБА_8 до вбивства ОСОБА_10 .
Свідки ОСОБА_51 - дідусь обвинуваченого, та ОСОБА_9 - батько обвинуваченого, в судовому засіданні відмовились від давання показань, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

За таких обставин показання свідка ОСОБА_18 суд визнає допустимим доказом.

Отже, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування предмет, що має колюче-ріжучі властивості, яким нанесені поранення ОСОБА_10 , не встановлений, та суду цей предмет не наданий, однак ця обставина не спростовує наданих стороною обвинувачення доказів щодо нанесення ОСОБА_8 . ОСОБА_10 поранень колючо-ріжучим предметом, зазначених у наведеному висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 .
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №2065-И/16 від 04.10.2016 речових доказів, на штанах спортивних темно-синього кольору з надписом «adidas», вилучених 21.08.2016 в ході затримання ОСОБА_52 плям, схожих на кров не виявлено (а.с. 189-190, том 1).
Однак вказаний висновок не спростовує вищенаведених висновків експертиз щодо виявлення крові, походження якої від ОСОБА_10 , не виключається, на іншому одязі ОСОБА_8 - на його трусах та футболці.

Згідно з висновком судово-медичної цитологічної експертизи №1115-Ц/2016 від 04.11.2016 зрізів нігтьових пластин потерпілого ОСОБА_10 та зразка крові ОСОБА_8 в результаті експертизи піднігтьового змісту з пальців обох рук трупа ОСОБА_10 виявлені сліди крові людини, які могли походити від чоловіка з груповою приналежністю крові А(ІІ) з ізогемагглютинином анти-В, в тому числі від самого потерпілого ОСОБА_10 . Дані про домішки крові ОСОБА_8 не отримані щодо клітинного складу, то його походження найбільш ймовірне за рахунок його власних нігтьових ложе. Данні про наявність клітин травматичного чужорідного епітелію не отримані (а.с. 235-238, том.1). Вказаний висновок експертизи не містить фактичних даних, які б спростовували або підтверджували винуватість обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не вбивав ОСОБА_10 , не наносив йому колючо-ріжучих поранень, був оглушений невідомою особою, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 судом встановлено, що конфлікт в ході розпивання спиртних напоїв виник саме між ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_12 , після чого з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які її захищали, з другого боку. Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечує, що наніс удар ОСОБА_10 , при цьому останній йому ударів не наносив.

Ніякого конфлікту між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не було, саме ОСОБА_8 по відношенню до них поводив себе агресивно. ОСОБА_12 побоювалась ОСОБА_8 , який себе поводив таким чином, та вибігла з будинку, заховалась у дворі в кущах, відкіля чула крики з будинку та бачила, як виходив з будинку батько обвинуваченого, а після чого чула, як продовжувались крики в будинку та ОСОБА_10 кричав «Не треба, не чіпай мене». Після того, як крики припинились, вона увійшла у кімнату та побачила з різаними ранами ОСОБА_10 та без свідомості на підлозі ОСОБА_11 , голова якого була під тумбою. Після цього вона викликала швидку допомогу для ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .

Судом встановлено, що ОСОБА_10 перебував на дивані, ніяких предметів у руках не мав, ніякої загрози для ОСОБА_8 не виявляв, в стані необхідної оборони ОСОБА_8 не перебував.

ОСОБА_8 суду не надав логічного пояснення щодо утворення множинних плям від крові ОСОБА_10 , як на передній, так і на задній поверхні його футболки, обох рукавах, ,враховуючи його пояснення, що він перебував на підлозі без свідомості після того, як був нібито оглушений невідомою особою.

Посилання обвинуваченого на те, що на штанах крові не виявлено, не спростовує доказів обвинувачення. Судом встановлено, що затриманий ОСОБА_8 був через декілька годин після подій, отже мав час переодягнутись, та позбутись знаряддя злочину.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не вживав алкогольні напої, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_53 , як пояснили, що всі вп`ятьох, включаючи ОСОБА_8 , вживали спиртні напої, пили спирт.

Допитані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_54 категорично заперечували, що причиною конфлікту нібито стала їхня відмова випити за покійну матір ОСОБА_8 , про що зазначено в обвинувальному акті. Зазначили, що такої розмови взагалі не було, а конфлікт у ОСОБА_8 з ОСОБА_10 і ОСОБА_55 виник на ґрунті розпивання спиртних напоїв, коли ОСОБА_8 став чіплятись до ОСОБА_12 , а ОСОБА_10 і ОСОБА_54 її захищали. Таким чином, суд вважає доведеним мотив вбивства неприязні стосунки з потерпілим на ґрунті вживання спиртних напоїв.

Захисник просив визнати недопустимими докази: протокол огляду житлового приміщення від 21.08.2016 з додатками до нього, проведений за адресою: АДРЕСА_4 ; висновок судово-медичної експертизи № 1056-ц/2016 від 3.10.2016 ХОБСМЕ, постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29 жовтня 2016 року в частині визнання речовим доказом ножа, вилученого за вказаною адресою.

В обґрунтування вказаного клопотання захисник послався на те, що огляд проведено 21.08.2016, без попередньої згоди власника ОСОБА_18 , з істотним порушенням прав та свобод людини, та ухвала про дозвіл на проведення обшуку винесена 22.08.2016 неіснуючим Холодногірським судом м.Харкова, а також в цій ухвалі слідчого судді не зазначені правові підстави проведення такого огляду слідчим без ухвали слідчого судді.

За таких обставин захисник просив визнати недопустимим доказом і вилучений в ході вказаного огляду ніж.
Вказані доводи захисника є необґрунтованими, оскільки огляд домоволодіння ОСОБА_18 проведений з його письмової згоди, про що свідчить власноруч написана заява останнього та що він підтвердив в судовому засіданні (а.с.132, том 1).Крім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 22 серпня 2016 року ОСОБА_56 згідно з вимогами ст. 233 КПК України за клопотанням ст. слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_57 після проведення 21.08.2016 огляду вказаного місця події надано дозвіл на проведення огляду вказаного домоволодіння. Ухвала винесена слідчим суддею Ленінського районного суду м.Харкова, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, відповідно до ст. 132 КПК України (в редакції на час винесення даної ухвали),та ухвала слідчого судді скріплена печаткою Ленінського районного суду м.Харкова(а.с.138, т.1).
Крім того, захисник послався на те, що слідчим винесена 23.08.2016 постанова про призначення цитологічної експертизи, однак отримано висновки судово-медичної експертизи № 1056-ц від 31.10.2016, при цьому експерт зазначив, що слідчим призначена судово-медичну експертизу. В той же час в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про призначення судово-медичної експертизи. Враховуючи наведене, просить визнати висновок експерта ХОБСМЕ № 1056-ц/2016 від 31.10.2016 недопустимим доказом.

Однак, як випливає з Правил медичної цитології бюро судово-медичної експертизи, затв. Наказом МОЗ від 17.01.1995 №6, при проведенні судово-медичної експертизи речових доказів досліджуються різні об`єкти як біологічного походження, так і різноманітні предмети, на яких виявлено сліди біологічного походження.

Отже, цитологічна експертиза речових доказів є одним з видів судово-медичної експертизи, та ніякого протиріччя суд не вбачає, при призначенні та проведенні вказаних експертиз у даному кримінальному провадженні порушень законодавства не допущено.

Крім того, захисник послався на те, що згідно протоколу огляду домоволодіння ОСОБА_58 вилучено ніж, розміри якого не відповідають розмірам наданого на дослідження експертам ножа, описаного у висновку судово-медичної експертизи № 1056-ц від 31.10.2016.

Однак на фототаблиці до протоколу огляду домоволодіння ОСОБА_59 зображений вилучений ніж на фоні масштабної лінійки, що дає можливість визначити його розміри та прийти до висновку, що розміри вказаного ножа відповідають розмірам, зазначеним у висновку експертизи, який також містить фотографічне зображення цього ж ножа (а.с,137, 176 т.1).
Отже, неточності щодо розміру ножа, які мають місце в протоколі огляду, складеним слідчим, усуваються шляхом візуального порівняння фототаблиць та висновку експерта, тому суд відхиляє вказані доводи захисника. У суду немає сумнівів, що саме вилучений в ході огляду подвір`я ОСОБА_18 ніж був предметом експертного дослідження.

Також захисник як на обставину, що виправдовує обвинуваченого, послався на те, що в медичній карті ОСОБА_10 зазначено, зі слів співмешканки, що тілесні ушкодження нанесені йому невідомою особою.

Судом досліджена в судовому засіданні історія хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 24330- Харківської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова, в якій лікарем приймального відділення швидкої допомоги зроблено запис про те, що «зі слів співмешканки травмований ножом невідомою особою у себе вдома близько 22 год.» (аркуш 11 історії хвороби).
Та обставина, що в історії хвороби не зазначено прізвище особи, яка нанесла ножове поранення, не спростовує наданих стороною обвинувачення доказів про те, що саме ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 поранення, та не суперечить поясненням свідка ОСОБА_60 в судовому засіданні про те, що з ОСОБА_32 вона не була знайома, та саме вона викликала швидку допомогу.

Доводи захисника про те, що свідок ОСОБА_18 вживає наркотичні засоби, а свідок ОСОБА_17 зловживає спиртними напоями та страждає на епілепсію, тому суд не може прийняти до уваги їх пояснення, є необґрунтованими.

Та обставина, що ОСОБА_12 є інвалідом з дитинства 3-ї групи, на що посилається захисник, не дає підстав для сумніву у правдивості її показань.

Доказів, що вказані свідки страждають на таку хворобу або перебували у такому стані, коли не могли адекватно сприймати події, стороною захисту суду не надано.

У суду відсутні підстави для сумніву у правдивості показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_53 , ОСОБА_18 , оскільки їх показання узгоджуються як між собою, так і з висновками експертиз, протоколами огляду місця події, а також узгоджуються і з поясненнями самого обвинуваченого в тій частині, що між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд знаходить їх допустимими, належними, достовірними, а сукупність зібраних доказів достатньою для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, не викликають у суду сумнівів, та повністю викривають обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а доводи сторони захисту про недоведеність вчинення ним вказаного злочину суперечать дослідженим доказам та є неспроможними. Сумнівів, що саме ОСОБА_8 вчинив вказане кримінальне правопорушення, у суду не виникає.

Суд розцінює позицію обвинуваченого як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Надані стороною обвинувачення докази стороною захисту не спростовані, а відповідно до ст. 22 КПК України однією з основних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналізуючи наведене, виходячи із сукупності усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи особисту неприязнь, яка виникла у ОСОБА_8 по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 внаслідок конфлікту, що передував цим подіям під час вживання спиртних напоїв, те, що ОСОБА_8 заподіяв потерпілому чисельні поранення по життєве-важливим органам, а саме: в область обличчя, тулуба, грудної клітини, кінцівок, заподіяв множинні колото-різані рани голови, лівого вуха, розтрощення лівого ока із послідуючим повним видаленням під час операції очного яблука, інші пошкодження скроневій, потиличній і лобній області голови, ряд інших пошкоджень, кількість, характер і локалізацію ушкоджень, (не менше 10), які є тяжкими та середньої тяжкості, знаряддя злочину - колючо-ріжучий предмет, поведінку обвинуваченого, який після нанесення поранень у в життєве важливі органи ОСОБА_10 не намагався допомогти останньому, а залишив місце події та позбувся знаряддя злочину, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 передбачав реальну можливість настання смерті потерпілого, та свідомо допускав її настання.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 вчинив умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вивченням даних про особу ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є сиротою. Мати трагічно померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_9 рішенням суду від 16.01.2007 року позбавлений батьківських прав, піклування над ним здійснювала бабуся ОСОБА_61 , а після її смерті у 2015 році дідусь ОСОБА_62 . ОСОБА_8 навчався у ХМТ, відрахований 21.01.2016 року. На обліку у службі справах дітей не перебував. Мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

З дитинства перебував на обліку у невролога з приводу неврологічного захворювання, проходив лікування.

За місцем проживання інспектором поліції згідно характеристики від 14.09.2016 характеризується задовільно.

За місцем утримання в Харківській установі виконання покарань №27 характеризується позитивно, стягнень та заохочень не має.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12.09.2016 ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України до покарання у вигляді 30 діб арешту, та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку з чим поставлений на облік Шевченківського районного сектору Харківського міського відділу з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Вказаний злочин він вчинив 20 серпня 2016 року, коли кримінальне провадження стосовно нього за ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України перебувало на розгляді суду.

Згідно зі ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує його покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого вину свою він не усвідомив, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання- вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також думку потерпілої, яка поклалась на розсуд суду при призначенні покарання. Суд також враховує і молодий вік обвинуваченого, який вчинив злочин у віці 18 років.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення до винесення вироку Ленінським районним судом м. Харкова від 12.09.2016, яким він засуджений за ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України в силу ст.ст.70,72 КК України до покарання у вигляді 30 діб арешту, та на підставі ст. ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, а за даним вироком він засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, вказані вироки повинні виконуватися самостійно.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на (вісім) років.

Даний вирок та вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2016 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України в силу ст.ст.70,72 КК України до покарання у вигляді 30 діб арешту та на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, виконуються самостійно.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 21 серпня 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою з 21 серпня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі, а з 21 червня 2017 року згідно із редакцію Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавленні волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27.

Речові докази: труси чоловічі білого кольору з написом «adder», футболку з довгим рукавом чорного кольору з надписом «Vae victis», штани спортивні темно-синього кольору з білими нашивками по бокам з написом «adidas», частину газети із програмою телепередач з шести сторінок, два пакети зі змивами речовини, скляну чарку, кухонний ніж, порожню пляшку з-під горілки «Козацька рада», пакет зі зрізами нігтьових пластин ОСОБА_10 , передані на зберігання в камеру схову доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області за квитанцією № 1433 від 08.11.2016 - знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим -з дня вручення копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також направити потерпілій.

Головуючий - суддя - ОСОБА_1

Суддя - ОСОБА_2
Суддя - ОСОБА_3