Справа № 461/7305/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1288/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0001465 від 20 квітня 2014 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, працюючого вантажником ПП «Дизайн Полідрук», судимого 12.07.2012 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.І ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн., проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2017 року, -

встановила:

вироком Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання - 11 /одинадцять/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання з 20.04.2014 року.

В строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення в такі періоди: з 20.04.2014 року по 12.11.2015 року; з 23.09.2016 року по 13.12.2016 року; та з 23.12.2016 року до вступу вироку в законну силу включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч. 5 ст.72 КК України.

Вирок Шевченківського райсуду м. Львова від 12.07.2012 р., яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн. виконувати самостійно.

Запобіжний захід тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 , 20 квітня 2014 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив умисне вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 з особливою жорстокістю, що виразилось у наступному. Керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на вчинення вбивства ОСОБА_10 , який виник на ґрунті ревнощів до ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , на протязі тривалого часу (з 00.30 по 02.45 годин), в коридорі навпроти входу у кухню, з особливою жорстокістю почав завдавати множинні удари руками в ділянку голови потерпілого, в результаті чого потерпілий впав на підлогу. Схопивши ОСОБА_10 за верхній одяг, ОСОБА_6 затягнув його у кухню, де, долаючи опір потерпілого, мікрохвильовою пічкою, яку взяв з холодильника, завдав удар в голову ОСОБА_10 . Продовжуючи злочинні дії, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_10 , бажаючи завдати потерпілому особливих страждань шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , використовуючи предмети, які знаходились у кухні, під час побиття, а саме: крісло, кухонний молоток, якими почергово завдавав множинні удари по голові потерпілого, та, утримуючи голову потерпілого, бив нею об радіатор опалення. Продовжуючи побиття, ОСОБА_6 виштовхав ОСОБА_10 з кухні у коридор квартири, де продовжив завдавати численні удари руками по голові та тулубу потерпілого, після чого, взявши у коридорі в руки журнальний столик зі скляною робочою поверхнею, кинув ним у ОСОБА_10 , влучивши у ділянку голови. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_10 впав на підлогу; згодом, підвівшись, намагався вийти з квартири. Однак, ОСОБА_6 , схопивши ОСОБА_10 під руки, вивів на площадку сходового маршу між першим та другим поверхами, де бачачи, що потерпілий від отриманих ушкоджень хрипить, усвідомлюючи, що завдає потерпілому нестерпного болю, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 з особливою жорстокістю, завдавав йому численні удари ногами по різних ділянках тіла, доки ОСОБА_10 не перестав подавати ознак життя, після чого штовхнув ногою тіло ОСОБА_10 , яке скотилось сходовим маршем на площадку першого поверху. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 внутрішньочерепну травму у вигляді множинних ран, синців і саден, перелому зовнішньої кісткової пластинки тім`яної кістки зліва на голові, крововиливів в м`які тканини вискових ділянок, а також крововиливів під м`які мозкові оболонки і речовину головного мозку, що призвело до набряку головного мозку, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи за № 355/2014 від 26.05.2014, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, були небезпечним для життя в момент спричинення та в даному випадку призвели до смерті потерпілого. Крім цього, згідно з висновком судово-медичної експертизи за № 355/2014 від 26.05.2014, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 наступні ушкодження: три забійні рани в тім`яній ділянці, забійну рану на чолі справа з переходом на верхню повіку правого ока, синець в правій очній ділянці, садно на чолі зліва, садно в ділянці хвостовика лівої брови і поверхнева, забійну рану на його тлі, забійну рану на нижній повіці лівого ока, забійну рану в ділянці внутрішнього кута лівого ока, по одному синцю на вушних мушлях, різану наскрізну, поперечно розташовану рану на лівому вусі, забійну рану на верхній губі зліва, забійну рану під нижньою губою і синець довкола неї, синець на слизовій оболонці верхньої губи, синець і рану на слизовій оболонці нижньої губи, садно на правій щоці, садно в ділянці кута нижньої щелепи справа, синець на спинці носа, вогнищеві крововиливи в склеру очей, синець в ділянці підборіддя справа, синець в надключичній ділянці справа, три синці в ділянці щитовидного хряща по передньо-боковій поверхні шиї (два синці справа від серединної лінії, один синець зліва), синець в підключичній ділянці зліва, садно і синець по передній поверхні грудної клітки зліва, синець в ділянці підборіддя зліва, синець на грудній клітці справа, садно на грудній клітці справа, по одному синцю по тильній поверхні кистей рук, садно по тильній поверхні лівої кисті, два садна на правому коліні, садно на лівому коліні з синцем довкола нього, синець по передній поверхні верхньої треті лівої гомілки і садно на його тлі, синець по передньо-зовнішній поверхні нижньої треті правої гомілки, дві подряпини в поперековій ділянці по середині, садно в поперековій ділянці по середині, крововиливи в м`яких тканинах лобної і вискових ділянок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; переломи під`язикової кістки і хрящі гортані, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я.

На вирок суду захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 118 КК України та призначити покарання відповідно до санкції статті.

В обґрунтування вказує, що в судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що він не заперечує факт суперечки та бійки із померлим, разом з тим ніякого умислу спричинити смерть з особливою жорстокістю у нього ніколи не було. Свої дії пояснив захистом від ОСОБА_12 , який йому погрожував ножем. Також пояснив, що кидав в сторону ОСОБА_12 різні предмети, щоб померлий не завдав йому ушкоджень ножем.Крім цього, в своїх поясненнях наголошував, що у 2011 році у нього було ножове поранення і коли ОСОБА_12 направив в його сторону ніж, то його охопив страх за своє життя і можливість повторення ситуації. Саме це і стало причиною того, що ОСОБА_6 намагаючись всіляко відвернути від себе загрозу, кидав у ОСОБА_12 усе підряд, що попадало під руки. Наявність такого ножового поранення підтверджується Випискою-епікриз із медичної карти № 2198/11 стаціонарного хворого ОСОБА_13 .
Наголошує, що висновок судово-медичної експертизи № 355/2014 від 26.05.2014 року дає чітке переконання в тому, що причиною смерті ОСОБА_12 була внутрішньо-черепна травма, яка утворилась через перелом зовнішньої кісткової пластини тьмяної кістки зліва на голові.
Зазначає, що обвинувачуваний на досудовому та в судових засіданнях пояснював, що побачивши ніж в руках ОСОБА_12 взяв в руки перше що попалось - це мікрохвильова піч, яка знаходилась на кухні та кинув в померлого, при цьому попавши в ліву частину голови. Аналогічні покази вбачаються із протоколу слідчого експерименту наявного в матеріалах справи.
Стверджує, що причиною смерті ОСОБА_12 була саме перша рана, яка була нанесена ОСОБА_13 з метою захисту свого життя та здоров`я після того як він побачив у руках ОСОБА_12 ніж направлений у його сторону і яку сприйняв як реальну загрозу своєму життю.
Звертає увагу суду, що будь яких очевидців сутички між обвинувачуваним та померлим в судовому засіданні не було встановлено, а усі викладені покази ОСОБА_13 відповідають іншим матеріалам справи є чіткими та послідовними, підтверджені сукупністю наведених у вироку і належно оцінених судом доказів.
Підкреслює, що при кваліфікації дій ОСОБА_6 судом було неправильно застосовано кримінальний закон.
Наполягає, що обґрунтовуючи наявність у засудженого умислу на вбивство ОСОБА_14 , суд першої інстанції послався на кількість і локалізацію заподіяних йому тілесних ушкоджень, однак судом не було враховано, що як на досудовому слідстві, так і в суді при попередньому слуханні, обвинувачуваний незмінно та послідовно зазначав, що умислу на вбивство не мав, він не заперечує факт суперечки та бійки із померлим, разом з тим ніякого умислу спричинити смерть з особливою жорстокістю у нього ніколи не було. Свої дії пояснив захистом від ОСОБА_12 , який йому погрожував ножем. Також пояснив, що кидав в сторону ОСОБА_12 різні предмети, щоб померлий не завдав йому ушкоджень ножем.
Вважає, що відсутні будь-які належні докази того, що обвинувачений вчинив дії, які підпадають під кваліфікацію ч. 2 ст. 115 КК України.
Апелянт звертає увагу суду, що органом досудового слідства не розглядались будь які інші версії по факту смерті ОСОБА_12 , а дане кримінальне провадження обґрунтовується виключно показами обвинувачуваного, який не заперечує тай факт, що він був у квартирі та мав конфлікт з померлим, в результаті якого спричинив йому тілесні ушкодження, але виключно з метою усунення загрози яку сприймав із сторони ОСОБА_12 , а тому такі дій підпадають під кваліфікацію статті 118 КК України.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок змінити, перекваліфікувати його дії на ст. 118 КК України та призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що вирок суду суперечить показам свідка ОСОБА_11 , яка була допитана в судовому засіданні 3.07.2015 року, оскільки остання пояснила, що бачила як потерпілий взяв на кухні в руки ніж і наставив погрожуючи в його сторону, подальших подій вона не бачила, злякавшись втекла в кімнату.

Наголошує, що ніж в руках потерпілого він сприймав як загрозу своєму життю і здоров`ю, вказує, що у нього раніше було ножове поранення і його охопив страх за своє життя і можливість повернення ситуації, взяв перше, що попало під руку, мікрохвильову піч та кинув її у потерпілого, не передбачав та не міг передбачити характер нанесеного при цьому тілесного ушкодження.

Підкреслює, що висновок судово-медичної експертизи № 355/2014 від 26.05.2014 року дає чітке переконання в тому, що причиною смерті ОСОБА_12 була внутрішньо-черепна травма, яка утворилась через перелом зовнішньої кісткової пластини тьмяної кістки зліва на голові. При цьому, зазначає, що не було допитано експерта у судовому засіданні в суді першої інстанції.
Стосовно перебування в стані алкогольного сп`яніння наголошує, що під час подій пов`язаних з потерпілим був тверезим, випив пляшку коньяку в райвідділі поліції, після цього його повезли на експертизу і встановили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, коньяк йому принесла в поліцію ОСОБА_15 , власниця квартири, яку він винаймав.
Звертає увагу, що в момент конфлікту з потерпілим останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, крім цього був міцнішої тілобудови за нього.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та адвоката, які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора , який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого не підлягають до задоволення, з наступних підстав.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що він захищався від потерпілого, який мав ніж та наносив йому удари і він перелякався за своє життя.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто, умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 з особливою жорстокістю, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.
Зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується покладеними в основу вироку показами свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні в суді першої інстанції зазначила, що у 2014 році проживала по АДРЕСА_3 , де орендували квартиру разом зі своєю сестрою. Це була 4 кімнатна квартира на 2 поверсі. У власниці було багато друзів, які часто приходили у цю квартиру. Найближчим другом був спочатку ОСОБА_6 , який до березня 2014 року проживав у цій квартирі, а пізніше загиблий ОСОБА_17 , якого вона бачила у квартирі 3-4 рази. Того дня, на ОСОБА_18 сестри не було вдома. Коли вона прийшла додому ніхто на кухні не випивав, ОСОБА_19 та власниця уже відпочивали. Близько 22-23 год. вона лягла спати. Приблизно о 3 год. прокинулась від шуму. На той час ОСОБА_6 бив ОСОБА_10 , при цьому вона чула звуки ударів, щось переверталось, стільці та техніка падали. Розмов між ними не було. У квартирі було темно. Через 10 хвилин відчинились вхідні двері і ОСОБА_6 виштовхав тіло у коридор. Після цього покликав її з кімнати. Він був п`яний та збуджений, було чути характерний запах перегару, побиті руки. При цьому він сказав, що попереджав що так буде. На сходах вона побачила кров. У прольоті між поверхами лежав голий ОСОБА_10 , ще дихав та хропів. ОСОБА_6 звинуватив її в тому, що вона не розповіла йому про те, що до власниці ходять гості. Після цього копнув ОСОБА_10 кілька разів. Крім цього, у коридорі скакав по потерпілому. Жодної допомоги при цьому вона потерпілому не надавала, так як ОСОБА_6 сказав їй зайти у квартиру та її ключами зачинив двері та після цього заховав ключі у себе. При цьому він категорично заборонив їй викликати швидку та міліцію. Власниця у цей час спала. Белковський також заснув. У квартирі було брудно та багато уламків від меблів. За 30-40 хвилин приїхали міліція. До 6 -ої год. ранку вони не могли зайти у квартиру, оскільки двері були закриті. Пізніше приїхала пожежна машина і тоді вони по драбині через вікно залізли у квартиру.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні в суді першої інстанції зазначила, що проживає у квартирі АДРЕСА_4 . На той час вона підтримувала близькі та дружні відносини із обвинуваченим, який проживав у с Чишки. Окрім цього, у неї на квартирі один день на прохання друзів проживав ОСОБА_10 та дівчата- одеситки. 19.04.2014 р. ОСОБА_10 разом із знайомим в квартирі розпивали спиртні напої; близько 21:00 год., їхній друг покинув помешкання, вона пішла спати, а ОСОБА_10 залишився на кухні. Через сон вона чула грохіт крики і падіння предметів на кухні та побачила ліхтарі міліції. Від працівників міліції вона дізналась, що ОСОБА_10 вбитий лежить на сходовій клітині. У квартирі усе було порозкидане, побиті вазонки, стіл, мікрохвильовка, крісла.

Показами свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що є сусідкою ОСОБА_11 та проживає на третьому поверсі по АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 знає, як сусіда та характеризує такого з позитивної сторони. В цей вечір з їхньої квартири лунали крики на що ОСОБА_20 викликала працівників міліції. Після приїзду міліції, вони не змогли потрапити до квартири та викликали працівників МНС, для того щоб зайти в квартиру ОСОБА_11 .

Поками свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні в суді першої інстанції зазначив, що 19.04.2014 о 17 год. разом з міліціонерами патрульної служби 2-ї роти Фармігою, ОСОБА_22 заступили на чергування по охороні громадського порядку у Галицькому районі м.Львова. 20.04.2014 приблизно о 2год.45хв. отримав інформацію про виклик міліції на АДРЕСА_4 з приводу порушення тиші та вказівку чергового прибути за вказаною адресою. Вони одразу прослідували на вказану адресу, увійшли у під`їзд будинку на АДРЕСА_3 . На першому поверсі на площадці біля сходового маршу помітив тіло невідомого чоловіка, як в подальшому стало відомо ОСОБА_10 , без ознак життя. Однак зі спливом часу не може пригадати усіх деталей того вечора.

Показами свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що пройшло багато часу, однак вказав, що в 2014 році працював у Галицькому РВ у м.Львові. Виїхав за викликом 102 по адресі АДРЕСА_3 у вечірній період доби та прибувши на місце побачив тіло невідомого оголенного чоловіка без ознак життя.

Показами свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні в суді першої інстанціїпоказав, що вночі 20.04.2014р. знаходився в квартирі і почув стукіт і шум на сходовій клітині підїзду. Підійшовши до домофону в якому влаштована камера, який біля вхідних дверей квартири, почув стогін людини, відтак, вирішив викликати міліцію. В монітор домофону він спостерігав, як з сусідньої квартири вийшов ОСОБА_6 , дивився вниз на сходовий марш і виражався нецензурною лайкою. Стогін людини продовжувався, тому він викликав і швидку. Тоді обвинувачений почав спускатись по сходах до лежачого чоловіка, і він почув, що потерпілому ОСОБА_6 наносить удари, а потім почувся звук характерний для скочування тіла по сходах. Підсудний продовжував нецензурно виражатись, погрожував всіх повбивати; кричав, що він «вбив його», тобто, свідок зрозумів, що вбито людину, яка лежала на сходовій клітці і якій ОСОБА_6 наносив удари по тілу, а також скакав зверху по лежачому потерпілому.

Крім вище наведеного, вина ОСОБА_6 доведена, дослідженими та перевіреними судом першої інстанціївисновком судово-медичної експертизи № 355/2014 від 26.05.2014, згідно якого ОСОБА_10 спричинено внутрішньочерепну травму у вигляді множинних ран, синців і саден, перелому зовнішньої кісткової пластинки тім`яної кістки зліва на голові, крововиливів в м`які тканини вискових ділянок, а також крововиливів під м`які мозкові оболонки і речовину головного мозку, що призвело до набряку головного мозку, які, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, були небезпечним для життя в момент спричинення та в даному випадку призвели до смерті потерпілого.

Протоколом впізнання від 02.05.2014р. /а.с.202, т.1/, згідно якого потерпілий ОСОБА_25 в моргу опізнав труп свого пасинка ОСОБА_10 .

Протоколом огляду місця події від 20.04.2014р., згідно якого, в приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_3 , на підлозі біля парадної сходинки виявлено тіло невідомого окровавленого чоловіка. У квартирі АДРЕСА_2 виявлено, обстановка порушена та вилучено речі та предмети із слідами РБК, зокрема, мікрохвильову піч, кухонний молоток, змиви РБК, сліди низу взуття, килимок, одяг ОСОБА_10 . Дерев`яне ліжко в спальні пошкоджене, на його корпусі є бризки, плями та помарки РБК. Під лівою тумбочкою на підлозі знаходяться джинси чоловічі та спортивні штани синього кольору, мешти, шкарпетки. Під цим одягом на підлозі є група бризок та плям РБК. /а.с.12-28,т.1/.

Висновком експерта №525/2014 від 30.04.2014р., згідно якого, в слідах на килимку, вилученому з місця події виявлена кров людини і антиген В, що не виключає можливість походження виявленої крові від будь-якої особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти - А за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від потепілого ОСОБА_10 /а.с.65,т.2/.

Висновком експерта №522/2014 від 28.04.2014р., згідно якого у слідах на куртці та на штанах ОСОБА_6 виявлено кров ОСОБА_10 /а.с.89,т.2/.

Висновком експерта №5/582 від 12.06.2014р., згідно якого один слід низу взуття, вилучений по факту вбивства ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 , придатний для встановлення групової приналежності слідоутворюючої поверхні та залишений взуттям на ліву ногу; даний слід залишений таким же візерунком взуття, як і візерунок взуття вилученого у ОСОБА_6 /а.с.160-162,т.2/.

Висновком експерта №720/2014 від 16.06.2014р., згідно якого на мікрохвильовій печі, вилученій з квартири ОСОБА_26 виявлено кров людини, яка може походити від ОСОБА_10 /а.с.184-189,т.2/

Висновком експерта №169/2014 від 30.05.2014р./а.с.221-223,т.2/, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи клаптя шкіри від трупа невідомого чоловіка у відділенні судово-медичної криміналістики на клапті шкіри з тімяної ділянки було виявлено одну забійну рану, яка утворилась від дії твердого тупого предмету з обмеженою поверхнею, можливо прямокутної форми і могла утворитись від дії грані біля одного з кутів мікрохвильової пічки наданої на експертизу.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29.04.2014р. /а.с.130-149, т.1/ згідно якого вбачається, що ОСОБА_6 добровільно розповів та показав про обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_10 , зокрема, як наносив удари потерпілому по обличчю, на кухні - мікрохвильовою пічкою в голову, журнальним столиком, кріслом; також показав, як витягнув останнього з квартири на сходову клітину.

Протоколом слідчого експерименту від 07.05.2014р./а.с.156-164,т.1/ згідно якого вбачається, що свідок ОСОБА_24 показав місце на сходовому марші, де побачив ОСОБА_6 , який вийшов з кв. АДРЕСА_5 , та спускався по сходах, наносив удари лежачій людині.

Протоколом слідчого експерименту від 07.05.2014р./а.с.171-184,т.1/ згідно якого вбачається, що ОСОБА_11 показала, де саме знаходилась, коли в квартиру зайшов ОСОБА_6 , де він заснув.

Протоколом слідчого експерименту від 07.05.2014р./а.с.185-194,т.1/ згідно якого вбачається, що свідок ОСОБА_16 показала місце де на площадці між першим та другим поверхом лежав потерпілий ОСОБА_10 ; показала також як ОСОБА_6 штовхнув ногою лежачого ОСОБА_10 і останній скотився вниз по сходах.

Висновком акту судово-психіатричного експерта №73 від 28.05.2015р. згідно якого ОСОБА_6 притаманна екзальтація поведінки, тобто, різко виражена мінливість емоцій, яка посилюється побутовим пияцтвом. Також через тривале побутове пияцтво йому властиві легковажність та поверхневість суджень. На поведінку ОСОБА_6 під час інкримінованих йому дій вплинув насамперед стан сп`яніння. У нього не має таких індивідуально - психологічних особливостей, що суттєво могли би вплинути на характер його показань у справі. Він здатний правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати щодо них правдиві показання. Під час інкримінованих йому дій ОСОБА_6 не перебував у стані фізіологічного афекту та не перебував у будь-якому іншому стані як психологічній підставі сильного душевного хвилювання/а.с.110-113.т1/

Висновком судово-медичної психіатричної експертизи №17 від 28.01.2015р., згідно якого ОСОБА_6 хронічними психічними захворюваннями, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, виявляє ознаки розладу адаптації у виді депресивної реакції, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому діянь він також хронічними психічними захворюваннями, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Актом медичного огляду ОСОБА_6 від 20.04.2014 на стан алкогольного сп`яніння № 0013372, згідно якого на ньому ушкоджень не виявлено, він збуджений, свідомість збережена, координація з порушеннями, з рота різкий запах алкоголю, проведено алкотест, тому діагноз: алкогольне сп`яніння (а.с.36 т.3).

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції належним чином перевірив усі докази по справі, взявши до уваги їх як правдиві та такі, що відповідають дійсним обставинам справи, є послідовними і такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі та надав належну оцінку усім зібраним та перевіреним по справі об`єктивним доказам, які з достовірністю стверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Доводи наведені в апеляційних скаргах про те, що причиною смерті ОСОБА_12 була саме перша рана, яка була нанесена ОСОБА_13 з метою захисту свого життя та здоров`я після того як він побачив в руках ОСОБА_12 ніж направлений у його сторону і яку сприйняв як реальну загрозу своєму життю, колегія суддів оцінює, як неправдиві та такі спростовуються вищенаведеним, враховуючи характер дій обвинуваченого, які свідчать про особливу жорстокість, безжалісність, так як нанісши удар мікрохвильовою піччю в голову, від чого потерпілий впав, продовжив наносити удари кріслом, молотком та іншими предметами в голову, заподіюючи йому численних страждань, бив головою потерпілого об радіатор опалення, кинув в нього журнальний стіл влучивши в голову, продовжив бити потерпілого і на сходовій площадці, бачачи, що потерпілий хрипить з особливою жорстокістю завдав йому численні удари ногами після того, як потерпілий перестав подавати ознаки життя, штовхнув його ногою і тіло потерпілого скотилось сходовим маршем на площадку першого поверху.

Такі діяння обвинуваченого ОСОБА_6 були надмірними і не спрямовані на захист свого життя, як покликається ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, тілесних ушкоджень в останнього виявлено не було.

Отже, доводи апелянтів щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_6 призначено покарання за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у межах, встановлених санкцією даної статті, із урахуванням Загальних засад призначення покарання, регламентованих чинним КК України, а також норм ст.ст. 373, 374 КПК України та належним чином мотивовано прийняте рішення.

Призначене районним судом покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на переконання колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які тягнули б за собою скасування вироку.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг правильних висновків суду не спростовують, а відтак підстав для зміни чи скасування прийнятого судом рішення колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

постановила :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з часу отримання копії рішення суду

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4