Справа № 455/87/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/490/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 10 травня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7

встановила:

ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 10 травня 2018 року повернуто прокурору для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000703 від 09.11.2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що в обвинувальному акті не зазначено точного часу скоєння кримінального правопорушення, не зазначено конкретно в яких документах, тобто в табелях робочого часу від якої дати (за який період) вчинено кримінальне правопорушення, а також не зазначено в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення які саме ОСОБА_7 в табеля робочого часу вніс дані, що не відповідають дійсності. Крім цього, в обвинувальному акті не зазначено розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

На дану ухвалу прокурор Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що в обвинувальному акті відповідно ст.291 КПК України наведено ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які як вважає прокурор є встановленими та надано правову кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення.
Наголошує, що склад злочину, опис якого міститься у диспозиції ч. 1 ст. 366 КК, є формальним, і злочин визнається закінченим з моменту вчинення однієї із зазначених у ній дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ, розмір завданої шкоди не є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу вказаного кримінального правопорушення.
Звертає увагу, що під час підготовчого засідання, ще до призначення розгляду по суті, суд не вправі оцінювати фактичні обставини та давати вказівки органу досудового слідства про необхідність уточнення формулювання обвинувачення. Дане питання може бути вирішено не в підготовчому судовому засіданні, а виключно під час судового розгляду.
На думку апелянта, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який визнав апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акта викладені у ст. 291 КПК України.

Підставою для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 в ухвалі суду першої інстанції вказано, що в такому не зазначено точного часу скоєння кримінального правопорушення, не зазначено конкретно в яких документах, тобто в табелях робочого часу від якої дати (за який період) вчинено кримінальне правопорушення, а також не зазначено в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення які саме ОСОБА_7 в табеля робочого часу вніс дані, що не відповідають дійсності, крім цього, зазначено, що в обвинувальному акті не зазначено розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням, однак таке твердження суду першої інстанції є безпідставним, оскільки питання про те, яким чином мають бути викладені фактичні обставини кримінального провадження, врегульовано у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, якою встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Так як, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті слідчим, з наступним затвердження прокурором, або самим прокурором, то в цій частині обвинувального акта викладається позиція сторони обвинувачення у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд не вправі входити в оцінку вказаних обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України і повернення обвинувального акту може мати місце, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.

Відтак, в даному випадку суд першої інстанції вдався до оцінки обставин, які складають суть обвинувального акту, тобто вийшов за межі повноважень, наданих йому ст. 314 КПК України, а тому висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не відповідає фактичним обставинам провадження та не ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, колегія суддів погоджується і з доводами апелянта про те, що склад злочину, опис якого міститься у диспозиції ч. 1 ст. 366 КК України, є формальним, і злочин визнається закінченим з моменту вчинення однієї із зазначених у ній дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ, розмір завданої шкоди не є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу вказаного кримінального правопорушення.
Отже, колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора, вважає, що підстав для повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не було, а тому ухвала Старосамбірського районного суду Львівської області від 10 травня 2018 року підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - задоволити, ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 10 травня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000703 від 09.11.2017 року відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9