печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілим,-

В С Т А Н О В И В :
адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України та зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілою. В обґрунтування вимог скарги зазначила, що 08.09.2017 нею було подано заяву до Генеральної прокуратури України про визнання потерпілим ОСОБА_5 . На даний час заява не розглянута, відповіді заявник не отримала, на підставі наведеного, адвокат ОСОБА_4 просила зобов`язати старшого слідчого в ОВС Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 винести постанову про залучення до кримінального провадження № 0002639 в якості потерпілого ОСОБА_5 .

В судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити у її задоволенні, подав заперечення на скаргу.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що особа, яка подала скаргу не з`явилася в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила,заяви про розгляд скарги за її відсутності не надходило, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без її участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002639 від 15.08.2017.

08.09.2017 адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 звернулася до Генеральної прокуратури України з заявою визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні за №0002639. Постановою старшого слідчого в ОВС Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 18.09.2017 було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальнимправопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Положення ч. 5 ст. 55 КПК України дає право слідчому або прокурору, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Оскільки положеннями КПК України, передбачено не лише обов`язок слідчого або прокурора вручити пам`ятку потерпілому про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, а й право вмотивованою постановою відмовити у визнанні потерпілим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про зобов`язання вчинити дії щодо визнання особи потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1