Номер провадження: 11-кп/785/227/18
Номер справи місцевого суду: 507/796/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
05.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000264від 23.04.2016 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кислівка Таращанського району Київської області, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.07.2006 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області по ч.2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 27.07.2009 року на підставі постанови Таращанського районного суду Київської області іспитовий строк скасований, замінено покарання на 5 років позбавлення волі; 08.11.2013 року на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області звільнився умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 6 діб;

- 10.06.2014 року Таращанським районним судом Київської області по ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту; звільнився 10.12.2014 року після відбуття покарання,

визнаний винним та засуджений за:

- ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч. 3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією особистого майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з 25.04.2016 року по 17.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.

встановив

Відповідно до вироку місцевого суду, ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, які було скоєно за наступних обставин:

23 квітня 2016 року, близько 10.00 години, проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка, проник в будинок потерпілої ОСОБА_10 , звідки таємно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Нокіа-1110і», із зарядним пристроєм, загальною вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., які належать ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та чоловічу сорочку, вартістю 100 грн. З місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн.

24 квітня 2016 року, близько 21.00 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_12 , за допомогою ножа вийняв скло у вікні та проник до будинку останньої. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, яке виразилося в тому, що він утримував лівою рукою ОСОБА_12 за шию та демонструючи наявний у нього в правій руці ніж, став вимагати у останньої гроші. Потерпіла, сприймаючи погрози обвинуваченого, як реальні, стала чинити супротив обвинуваченому та схопивши лезо ножа руками, отримала тілесні ушкодження у вигляді: множинних різаних ран 3-4 пальців лівої долоневої поверхні, лівої долоневої поверхні біля основи 3,4,5 пальців, які згідно висновку судово-медичної експертизи №39 від 25.04.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому, ОСОБА_12 , боячись за своє життя і здоров`я передала ОСОБА_13 частину наявних у неї грошей в сумі 800 грн., а решту грошей в сумі 620 грн. ОСОБА_7 забрав сам. Потім, ОСОБА_7 , за допомогою мотузки прив`язав ОСОБА_12 до ліжка, після чого відкрито заволодів її мобільним телефоном «Нокіа-105», вартістю 500 грн., з сім-картою «Київстар», вартістю 10 грн. З місця пригоди зник, завдавши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1930 грн.

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_13 була подана апеляційна скарга з доповненнями, в якій він зазначив, що не погоджується з вироком районного суду.

На обґрунтування своїх доводів обвинувачений вказав, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим, суд розглянув справу неповно, однобічно, не об`єктивно та упереджено.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а суд взяв до уваги суперечливі покази свідків та потерпілої ОСОБА_12 .

Крім того обвинувачений вказує, що досудове розслідування проводилось з порушенням вимог КПК України, а перші слідчі дії з ним проводились без участі захисника, та вказує, що відносно нього працівники поліції застосовували заходи фізичного та психологічного впливу, а матеріали кримінального провадження сфальсифіковані.

Просить вирок суду скасувати та направити матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_9 також була подана апеляційна скарга, в якій він, підтримуючи доводи апеляційної скарги свого підзахисного, та не погоджуючись з вироком, посилався на його незаконність через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та послався на те, що стороною обвинувачення під час судового розгляду не було надано об`єктивних доказів винуватості ОСОБА_7 у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Просить вирок суду скасувати, виправдавши ОСОБА_7 за епізодом розбійного нападу, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 у рамках кримінального провадження №0000264від 23.04.2016 року на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2017 року відносно ОСОБА_7 був призначений на 10.00 годину 05 квітня 2018 року.

Під час апеляційного розгляду, в судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на такий, який не пов`язаний із позбавленням волі.

В своєму клопотання обвинувачений вказує, що жоден ризик, передбачений ст.. 177 КПК України органом досудового розслідування не доведений, а тому не має підстав для тримання його під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які просили задовольнити клопотання; прокурора, який заперечував проти клопотання обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою для застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що вирішуючи питання щодо обрання відносно ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, районний суд дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2017 року, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією особистого майна.

Доводи обвинуваченого про те, що жоден ризик недоведений, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються тим фактом, що відносно нього ухвалений обвинувальний вирок із покаранням у виді позбавлення волі та з конфіскацією майна.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений на території м. Одеса не проживає та не зареєстрований, на протязі тривалого часу офіційного місця працевлаштування не має, а відтак і коштів для існування.

В зв`язку з наведеним, твердження обвинуваченого про відсутність існування ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними та вважає обрання районним судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованим та не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2017 року призначити до подальшого розгляду на 22.05.2018 року о 10.00 годину, у приміщенні апеляційного суду Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4