Справа № 305/510/18
Номер провадження 1-м/305/10/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:
судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України,-
ВСТАНОВИВ:
Міністерство Юстиції України звернулося до Рахівського районного суду Закарпатської області із клопотанням про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України.
Клопотання мотивовано тим, що 06 березня 2018 року наказом Міністерства юстиції України № 647/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком білоруського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 4 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, та на підставі запиту Генеральної прокуратури Республіки Білорусь від 10.08.2017 № 17-115-2017.

ОСОБА_4 засуджено вироком суду Ленінського району м. Бреста від 20.02.2017 з урахуванням змін, внесених постановою президії Брестського обласного суду від 23.08.2017 (копії додаються), до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; кінець строку відбуття покарання - 01.09.2022.

ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 328 (незаконне з метою збуту придбання та зберігання наркотичних засобів) Кримінального кодексу Республіки Білорусь (текст статей додається), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виправній установі «Виправна колонія № 2» управління Департаменту виконання покарань МВС Республіки Білорусь по Могильовській області.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 (копія листа Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 22.11.2017 № 656 додається).

Згідно з довідкою бухгалтерії ВК № 2 м. Бобруйська в установі перебувають: виконавчий лист від 20.02.2017 № 1-24 про стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат у розмірі 97, 03 рублів, однак, стягнення за ним не проводились; постанова від 17.05.2017 про стягнення 9, 70 рублів, стягнення за нею також не проводились та постанова від 11.12.2014 № 163-13 ап/2014 про стягнення штрафу у розмірі 3 000, 00 рублів, стягнення у ВК № 2 м. Бобруйська не здійснювались, залишок заборгованості складає 1 600, 00 рублів.

Листом від 10.08.2017 № 17-115-2017 Генеральною прокуратурою Республіки Білорусь надано згоду на передачу засудженого ОСОБА_4 в Україну для подальшого відбування покарання (копія листа додається).

Відповідно до вимог частини третьої статті 609 Кримінального процесуального кодексу України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини п`ятої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання Мін`юсту України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави. Невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України.

Відповідно до частини шостої статті 610 Кримінального процесуального кодексу України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України білоруським судом, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 11, 14 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, статтями 606-610 Кримінального процесуального ткодексу України.

Міністерство юстиції України звернулось до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави щодо ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України до передачі засудженого в Україну, у зв`язку з чим, забезпечити присутність цієї особи в судовому засіданні держави виконання вироку згідно з Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року, є неможливим.
Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши, його обґрунтованість та висловив думку про необхідність приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України.
А тому, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.307 КК України, призначивши йому покарання 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, без стягнення витрат, поскільки у клопотанні Міністерства юстиції України відсутні докази про курс грошової одиниці Республіки Білорусь до гривні України.
Дане мотивує тим, що санкція ч.1 ст. 307 КК України передбачає покарання від 4 до 8 років позбавлення волі, в той час коли ч.2 ст. 328 КК України Республіки Білорусь передбачає покарання жорсткіше від 5 до 8 років позбавлення волі, тому просив суд зменшити покарання до 5 років позбавлення волі.
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглядати справу за його відсутності.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.
Статтею 11 цієї Конвенції зазначено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а)повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зараховувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів. Якщо процедура заміни вироку здійснюється після передачі засудженої особи, держава виконання вироку тримає цю особу під вартою або іншим чином забезпечує її присутність у державі виконання вироку до закінчення цієї процедури.
Виходячи з положень ст. 10 Конвенції Про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, в разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, аніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим аніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, аніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Відповідно до частини 1 ст. 7 Кримінального Кодексу України, громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, при цьому суд, як це зазначено у ч.3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 , є громадянином України, останнє відоме місце його проживання в Україні: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 висловив бажання бути переведеним в Україну, що підтверджується його письмовою заявою (додається до клопотання).
З наданого вироку Ленінського району м. Бреста від 20.2.2017 з урахуванням змін внесених президією Брестського обласного суду від 23 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 328 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, йому призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, з відбуванням покарання у виправній установі «Виправна колонія № 2» управління Департаменту виконання покарань МВС Республіки Білорусь по Могильовській області.
Вирішуючи питання про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995р., та норм Кримінального кодексу України.
Визначаючи статті закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачені відповідальність за кримінальні злочини, вчинені засудженим, суд виходить з того, що ОСОБА_4 , як встановлено вироком суду Республіки Білорусь, вчинив незаконне з метою збуту придбання та зберігання наркотичних засобів (ст. 328 КК Республіки Білорусь).
Частина 1 статті 307 КК України передбачає кримінальну відповідальність за, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Таким чином, на момент вчинення інкримінован огозлочину, відповідно до Кримінального кодексу України, дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.1 ст. 307 КК України де передбачено покарання на строк від 4 до 8 років позбавлення волі.
Конфіскація майна згідно ч.1 ст. 307 КК України не передбачена.
Вирішити питання про виконання вироку суду Ленінського району м. Бреста від 20.02.2017 з урахуванням змін, внесених постановою президії Брестського обласного суду від 23.08.2017 в частині стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат та штрафу, суд дане питання не вирішує, поскільки до матеріалів клопотання про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, суду не надано доказів про співвідношення курсу валют Республіки Білорусь до гривні України.
Строк відбуття покарання слід рахувати з 02 вересня 2016 року, за винятком 25 липня 2016 року.
Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України і належить до повноважень регіональних комісій з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі.
На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 9-11 Конвенції Про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 372, 602, 606, 609, 610 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, щодо громадянина України, ОСОБА_4 - задовольнити.
Привести вирок Ленінського району міста Бреста від 20.02.2017 року з урахуванням змін внесених постановою президії Брестського обласного суду від 23.08.2017, у відповідність із законодавством України.
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якого в Україні АДРЕСА_1 , громадянина України, вважати засудженим за ч.1 ст. 307 КК України та призначити покарання за даним вироком суду у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з 02 вересня 2016 року, за винятком одного дня 25 липня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та Державній пенітенціарній службі України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом семи днів з моменту проголошення, а Міністерством юстиції України та засудженим ОСОБА_4 , в той же строк, з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1