Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/646/18
Провадження № 1-в/596/53/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2018 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника засудженого адвоката ОСОБА_6

представника державної установи

«Копичинська ВК (№112)» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин в дистанційному провадженні з державною установою «Копичинська виправна колонія (№112)» клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, до засудження не працюючого, раніше судимого: 26.01.2003 року Кременецьким судом Тернопільської області за ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі. За переглянутим вироком 23.09.2005 року засуджено Кременецьким районним судом Тернопільської області за ст. ст. 296 ч.2, 186 ч.2 на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, звільненого 12.10.2007 року за закінченням іспитового строку.

Засудженого: 04.12.2009 року Ялтинським міським судом АР Крим за ст. 115 ч.1 КК України на 12 років позбавлення волі, якому ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 04.12.2009 року строк попереднього ув`язнення з 17.07.2009 року по 27.04.2010 року у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, з тих підстав, що довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_8 підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, і просив його задовольнити. Засуджений вказав, що своєю поведінкою довів своє виправлення. Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому. Вказав, що відбув необхідну частину призначеного покарання у відповідності до ст. 81 КК України. Вказав, що з початку відбування покарання в ОСОБА_9 він постійно працював. З 06.12.2017 року не працює, хоч із заяви про його працевлаштування до начальника відділення звертався, проте його роботою не забезпечено.

Прокурори в судовому засіданні висловили думку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Представник державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» в судовому засіданні вказав, що він вважає, що клопотання підставне.

Суд, заслухавши засудженого, представника державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)», думку прокурорів, дослідивши матеріали клопотання, матеріали надані державною установою «Копичинська виправна колонія (№112)», матеріали особової справи засудженого, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 був засуджений 04.12.2009 року Ялтинським міським судом АР Крим за ст. 115 ч.1 КК України на 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16.02.2016 року йому зараховано в строк відбування покарання за вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 04.12.2009 року строк попереднього ув`язнення з 17.07.2009 року по 27.04.2010 року у відповідності до ст. 72 ч. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі

Початок строку відбування покарання 17.07.2009 року.
Кінець строку відбування покарання 07.10.2020 року.
Відповідно до ч. 2, п.3 ч. 3 ст. 81 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно- достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, характеристики на засудженого ОСОБА_8 , затвердженої 07.05.2018 року начальником державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» ОСОБА_10 , засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.07.2009 року. За час утримання в слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав.

Міру призначеного судом покарання у державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» відбуває з 06.06.2010 року. На виробництві установи на час складання характеристики не працевлаштований. За час відбування покарання характеризується посередньо, за допущенні порушення установленого порядку відбування покарання 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 3 рази поміщався в ДІЗО. Перебуваючи у дільниці соціальної реабілітації допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме, вживання спиртних напоїв, за що було оголошено 7 діб ДІЗО, однак, постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.10.2017 року дане стягнення було скасовано. Рішення набрало законної сили. Всі стягнення погашені у встановленому законом порядку. За дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи заохочувався 12 разів. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.

Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження».

Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом особистих побачень, отримує від них посилки та передачі. Позову на виконанні за виконавчими листами не має. За період відбування покарання вину у скоєному злочині визнав повністю.

За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді зміни умов тримання у відповідності до ст.ст. 100, 101 КВК України, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини строку покарання 07.10.2014 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» (протокол № 28 від 17.10.2016 року) засудженого переведено з дільниці ресоціалізації середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації цієї ж колонії. Постійно-діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» (протокол № 14 від 19.06.2017 року) засудженого було переведено з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації цієї ж колонії.

За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, у відповідності до ст. 82 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання 07.10.2016 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми, згідно поданої ним заяви (протокол № 27 від 14.10.2016 року).

За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у відповідності до ст. 81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 3/4 частини призначеного судом строку покарання - 07.10.2017 року. На засіданні постійно-діючої комісії державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» (протокол № 26 від 03.11.2017 року) засудженому відмовлено у застосуванні заохочувальної норми закону у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, особової справи, засуджений ОСОБА_8 відбув передбачений ст. 81 КК України строк, у зв`язку з чим виникла можливість вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.

Засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання у державній установі працював з 01.07.2010 року зарахований в бригаду № 37 згідно поданої заяви, 01.09.2011 року зарахований старшим днювальним ВСПС № 3. 17.10.2016 року знятий з вказаної посади у зв`язку із переведенням до дільниці соціальної реабілітації. 17.07.2017 року по 06.12.2017 року був працевлаштований працівником їдальні, що підтверджується довідкою № 1566, виданою підприємством державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» 07.05.2018 року, копіями наказів начальника установи та довідками про виконання норм виробітку установи.

Отже, на думку суду за період відбування покарання в державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)», наявність заохочень у засудженого за дотримання норм, які визначають порядок, умови відбуття покарання та розпорядок дня установи, факт відбуття останнім необхідної частини призначеного покарання та його поведінка є підставою та достатніми при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_8 .
Враховуючи вимоги закону, встановлені обставини, позицію прокурорів, представника установи, засудженого про те, що він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, суд вважає, що матеріали клопотання, особової справи засудженого в своїй сукупності свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню злочинів. Засудженим ОСОБА_8 виконано обов`язкову підставу умовно-дострокового звільнення, останній довів своє виправлення, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 слід задовольнити.
На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким , ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 2 (два) роки 4 (чотири) місяці 22 (двадцять два) дні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя-підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1