Справа № 761/9249/18
Провадження № 1-кс/761/6476/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000130 від 27 квітня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.212, ч.3 ст. 212 КК України, клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,
В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий з ОВС 4-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , згідно якого просить надати старшому слідчому з ОВС 4-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей та документів (здійснення їх виїмки), що містять охоронювану законом таємницю (банківську таємницю), а саме: копій речей та документів клієнта ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), які містять охоронювану законом таємницю із можливістю вилучення їх оригіналів у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_2 ).
Клопотання мотивує тим, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 від 27.04.2016 року, за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.3 ст.212 КК України.
У зв`язку з тим, що у інший спосіб отримати документи та відомості, що становлять банківську таємницю неможливо, виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відносно клієнта ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код НОМЕР_1 ).
В судове засідання слідчий не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляду без участі, клопотання підтримав, з мотивів наведених у ньому, та просив його задовольнити.
Особа, у володінні якої знаходяться такі документи (представник ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання клопотання повідомлена належним чином.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підтвердження причетності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до незаконної схеми ухилення від сплати податків слідчим не надано до суду жодного належного та допустимого доказу.
Разом з тим, акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, на який слідчий посилається у клопотанні, як на підтвердження причетності посадових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до вказаної протиправної діяльності, не може вважатися судом належним та допустимим доказом зазначеного, оскільки слідчим вказаний акт надано до суду не у повному обсязі.
Крім того, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а вказаний акт є єдиним доказом, на якому ґрунтується подане клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Враховуючи, що слідчим не доведено причетність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до скоєного злочину, тобто не доведено що такий ступінь втручання у права і свободи особи є виправданим, то і відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання.
Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Таким чином, у слідчого судді немає підстав вважати, що документи, до яких просить надати доступ слідчий, є належними доказами, тобто бути способами доведення певних обставин, оскільки слідчим не доведена їх властивість бути засобами пізнання вчиненого правопорушення, що зумовлюється тими об`єктивними зв`язками, які існують між ними і обставинами минулої події. Відсутність взаємозалежності свідчить про неналежність доказів.
За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З огляду на зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.
За таких обставин, керуючись вимогами ст. 132, 159, 163КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 4-го відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя