Справа № 344/5340/18
Провадження № 1-кс/344/2114/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000927 від 07.03.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням, в якому з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна просив накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - ОСОБА_4 , зокрема на автомобіль марки «MITSUBISHI LANСER», 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія № НОМЕР_3 , та в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження № 0000927 від 07.03.2018 за фактом вчинення протиправних дій директором Державного архіву Івано-Франківської області, - ОСОБА_4 , що виразились у вимаганні неправомірної вигоди у ОСОБА_5 в розмірі 500 доларів США, за вчинення дій у його інтересах, з використанням наданого їй службового становища, зокрема надання інформації з обмеженим доступом щодо розміщення родовищ корисних копалин на території Івано-Франківської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2018 ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення шляхом використання свого службового становища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи у приміщенні свого службового кабінету, а саме директора Державного архіву Івано-Франківської області, за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сагайдачного, 42-А, вимагав та ОСОБА_6 неправомірнувигоду у виглядігрошовихкоштів в сумі 500 доларів США за наданнякооперативу «Проектант» інформації, щодорозміщенняродовищкориснихкопалин на територіїІвано-Франківськоїобласті, що є перспективними та не перебувають у розробці в іншихсуб`єктівпідприємницькоїдіяльності.

21 квітня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину повністю обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_5 , протоколом огляду та вручення грошових коштів від 19.04.2018, протоколом огляду місця події від 19.04.2018, протоколом освідування особи від19.04.2018, протоколом обшуку від 20.04.2018, та іншими зібраними доказами в їх сукупності.

Згідно інформаційної довідки з Національної автоматизованої системи , що входить до Єдиного державного реєстру МВС України, від 23.04.2018, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_4 ,на праві приватної власності належить легковий автомобіль марки «MITSUBISHI LANСER», 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія № НОМЕР_3 .

Разом з цим, за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачено як додаткове покарання - конфіскацію майна. Відтак метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий зазначив забезпечення конфіскації майна.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна вважаю за доцільне розглянути подане слідчим клопотання про арешт майна без повідомлення його власника.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Зокрема, санкція вказаного злочину передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «MITSUBISHI LANСER», 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія № НОМЕР_3 , можуть бути конфісковані у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «MITSUBISHI LANСER», 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія № НОМЕР_3 ), який на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на його відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1