Справа № 712/8492/18
Провадження №1-кс/712/3946/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

25 липня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 005240, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся старший слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 21.07.2018 до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшли матеріали з приводу того, що 21.07.2018 року, за адресою: м. Черкаси, вул. Л.Українки 21 виявлені змінені номера кузова автомобіля марки "AUDI 80", д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Після проведення огляду вказаний автомобіль було поміщено на територію охоронюваного майданчику Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

По вказаному факту було відкрито кримінальне провадження № 0005240 від 22.07.2018 року за ст. 290 КК України.

На підставі викладеного, з метою запобігання продажу вказаного транспортного засобу третім особам та встановлення оригінальності автомобіля марки "AUDI 80", д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні, належного зберігання речових доказів та в подальшому розгляду питання про їх долю чи конфіскацію в дохід держави, а також для припинення та подальшого запобігання скоєння злочину аналогічним способом із застосуванням вищевказаного автомобіля в якості знаряддя злочину необхідно накласти арешт.

Враховуючи те, що вилучені під час обшуку вищевказані предмети і речі отримані злочинним шляхом та транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а при розгляді кримінального провадження судом, в цілях забезпечення вироку суду, з метою збереження вилученого майна і виконання вироку.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Власник автомобіля в судовому засіданні пояснив про обстави набуття права власності на даний автомобіль.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку слідчого, власника автомобіля, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Спірне майно було вилучене 21.07.2018 року, а з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся 24 липня 2018 року, тобто клопотання було подане з порушенням строку передбаченого КПК України.

У клопотанні слідчим не обґрунтовано клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків, поважності причин пропуску строку не наведено, а тому слідчий суддя вважає, що у клопотанні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. ст. 40, 98, 100, 117, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, суддя слідчий,
У Х В А Л И В:

В клопотанні старшого слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1