Справа № 438/1161/16-к
провадження №1-кп/457/131/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000877 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ясениця-Сільна Дрогобицького району Львівської обл., українки, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, яка має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, раніше судимої вироком Франківського районного суду м. Львова до покарання у виді позбавлення волі строком строком 5 років за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 07 грудня 2010 року вирок Франківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2010 року змінений: виключено ч. 4 ст. 70 КК України, вважати засудженою за ч. 4. ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 липня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України « Про амністію у 2014 році»,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи раніше судимою вироком Франківського районного суду м. Львова до покарання у виді позбавлення волі строком строком 5 років за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 07 грудня 2010 року вирок Франківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2010 року змінений: виключено ч. 4 ст. 70 КК України, вважати засудженою за ч. 4. ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнена на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м.Харкова від 24 липня 2014 року від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного ухвалою апеляційного суду Львівської області від 07 грудня 2010 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», на шлях виправлення не стала, а скоїла новий злочин проти власності.
09 листопада 2016 року близько 13 год. 00 хв., обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивала алкогольні напої з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «KENEKSI X8», імеі: НОМЕР_1 сріблястого кольору вартістю 460 гривень, із сім карткою оператора телекомунікації мобільного звязку «Kyivstar» вартістю 10 гривень, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 470 гривень.

Обвинувачена винною себе визнала повністю, послідовно та в повній мірі підтвердила обставини вчиненого нею злочину, зокрема суду пояснила, що він дійсно викрала телефон у ОСОБА_6 . Крадіжку вчинила під впливом складних життєвих обставин. Щиро розкаялася у вчиненому та просила суворо не карати.

Крім визнання вини обвинуваченою, її вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку). Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує особу винної, яка є особою молодого віку, на утриманні у неї малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судима.
Суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 враховує обставину, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, оскільки обвинувачена визнала винуватість у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, надала показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність, а також відсутність настання тяжких наслідків, вчиненим кримінальним правопорушенням.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, беручи до уваги те, що обвинувачена не працює, суд вважає, що покарання їй слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, за якою кваліфіковано вчинений нею злочини. Беручи до уваги обставини справи, стан здоров`я обвинуваченої, те, що на її утриманні є малолітня дитина, обставини, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покараня у виді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком один рік, якщо вона протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1