Справа № 682/1153/18
Провадження № 1-кп/682/79/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000218 щодо :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Миньківці Славутського району Хмельницької області, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 01 квітня 2018 року близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи у кварталі № 9 виділу № 23 Крупецького лісництва ДП «Славутське лісове господарство», що розташоване поруч із селом Хутір Шевченка Славутського району Хмельницької області, з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав вісім дерев`яних колодок породи «Сосна» довжиною 4 метра кожна, загальною масою лісопродукції 1,458 метра кубічних, загальною вартістю 1800,08 гривень, чим спричинив ДП «Славутське лісове господарство» матеріальної шкоди на вказану суму.

За викладеним епізодом обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

25 квітня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: обвинувачений визнав вину, сприяв розкриттю злочину за встановлених обставин; сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого злочину та погодили міру покарання обвинуваченому у виді громадських робіт; представник потерпілого матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечувала.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена представником потерпілого і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, що пом`якшує йому покарання.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому, відсутні.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку, що укладену між представником потерпілого і обвинуваченим угоду про примирення слід затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,

засудив:
Укладену 25 квітня 2018 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 200 годин.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази: вісім дерев`яних колодок породи «Сосна» повернути представнику потерпілого ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1