Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1969/18
№ провадження 1-кп/541/224/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в :
Епізод №1
За обвинувальним актом, 12 серпня 2014 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись в с. Єрки Миргородського району, маючи намір та бажання скоїти таємне викрадення чужого майна, з цією метою вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 . Для здійснення свого злочинного наміру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цього ж дня 12.08.2014 року в денну пору доби, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, прибули до будинковолодіння ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_3 .

Тут, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю власника і сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного особистого збагачення, діючи повторно, за попередньою змовою разом з ОСОБА_6 , знайшовши на території будинковолодіння під ковриком біля вхідних дверей будинку ключ від запірних пристроїв зазначених вище дверей, скориставшись яким відімкнули замок та проникли всередину будинку, звідки викрали належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 500 гривень - 5 купюр номіналом по 100 гривень кожна, та ювелірні вироби: обручку із золота 375 проби вагою 5,37 г вартістю 1879 гривень, обручку із золота 583 проби вагою 8,2 г вартістю 4500 гривень, обручку із золота 583 проби вагою 5,3 г вартістю 2700 гривень, каблучку із золота 583 проби вагою 4,83 г з каменем «Цирконій» вартістю 2600 гривень, каблучку із золота 583 проби вагою 2,63 г вартістю 1400 гривень, дві сережки із золота 583 проби вагою 4,01 г з каменями «Цирконій» вартістю 1950 гривень, дві сережки із золота 583 проби вагою 7,77 г з каменем «Янтар» вартістю 3700 гривень, одну сережку із золота 583 проби вагою 0,91 г з каменем «Рубін» вартістю 500 гривень, кулон у вигляді ключа із золота 583 проби вагою 0,84 г вартістю 460 гривень, ланцюжок із золота 583 проби вагою 5,18 г вартістю 2849 гривень, ланцюжок із золота 583 проби вагою 1,91 г вартістю 1050 гривень, а всього викрали майна у ОСОБА_7 на загальну суму 24088,00 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 з ОСОБА_6 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, тим самим повністю довели свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 24088,00 гривень.

Епізод №2
Крім того, 12 серпня 2014 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись в с. Єрки Миргородського району, маючи намір та бажання скоїти таємне викрадення чужого майна, прибув до будинковолодіння ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_4 , де, користуючись відсутністю власника і сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного особистого збагачення, діючи повторно, через зачинені але незамкнені вхідні двері проник всередину будинку, звідки викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «FLY IQ 449» вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 632 гривні 70 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 з викраденим телефоном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довівши свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 632 гривні 70 копійок.

Протиправні дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України, по епізоду №1, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, а по епізоду №2, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
03 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0000773 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, згоду на укладення якої надали потерпілі.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за ст. 185 ч.3 у виді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк визначений судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень , внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали прокурору письмову згоду на затвердження угоди. Крім того направили на адресу суду заяви в яких просили суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді 4-х років позбавлення волі, звільнивши його в порядку ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк визначений судом.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 вересня 2018 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000773.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного даним вироком суду з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовим доказом по справі: мобільним телефоном «FLY IQ 449», що перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Питання розпорядження речовими доказами вилученими по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 вирішити при винесенні рішення відносно ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати по справі в сумі 589,68 грн. (п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят вісім копійок), які пов`язані з залученням експерта стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_9