Справа № 581/308/18
Провадження № 1-кс/581/96/18
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2018 року слідчий суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

14 травня 2018 року заступник начальника Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, погодженим із прокурором.

Мотивує клопотання тим, що 11 травня 2018 року до ЄРДР за №0000071 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по факту викрадення комбікорму вагою близько 300 кг ОСОБА_4 в ніч з 10 на 11 травня 2018 року шляхом проникнення до гаражного приміщення ТОВ «Птахопродукт 2007», що розташоване в сел. Липова Долина по вул. Русанівська, 15/1.

11 травня 2018 року під час огляду автомобіля ВАЗ 2109 під керуванням ОСОБА_4 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виявлено та вилучено наступне майно, а саме:

1) автомобіль ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, який перебував у фактичному володінні і користуванні ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 , жителю с. Якименки Недригайлівського району;

2) 7 мішків заповнених комбікормом вагою близько 300 кг, належні ТОВ «Птахопродукт-2007»;

3) 2 рулони сітки з прямокутними отворами довжиною близько 2 м кожен, належні ТОВ «Птахопродукт-2007».

Слідчий вказує, що легковий автомобіль марки ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 червоного кольору є речовим доказом, всі інші вилучені предмети матеріального світу мають суттєве значення для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

З метою збереження вказаних речових доказів, недопущення їх знищення, псування, приховування, відчуження чи пошкодження слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 , який є власником автомобіля ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, заперечив проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль з огляду на, що автомобіль є його власністю, він був наданий ОСОБА_4 , як родичу, тимчасово, на період посівної за проханням останнього.

Володілець майна ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на комбікорм. Щодо накладення арешту на автомобіль та сітку заперечив, оскільки автомобіль він взяв на період посівної у ОСОБА_5 , який є його свекром (батьком невістки). Сітка є його власністю.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на мішки з комбікормом. Щодо накладення арешту на сітку заперечив з огляду на те, що вона не є об`єктом викрадення, з приводу її викрадення ніхто не звертався, відомості до ЄРДР не вносились. Автомобіль є власністю іншої особи, не є речовим доказом чи об`єктом злочину, арешт на нього не може бути накладений, оскільки обмежить права його власника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділення Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000071 від 11 травня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, розпочате по факту таємного викрадення шляхом проникнення до гаражного приміщення 300 кг комбікорму, належного ТОВ «Птахопродукт».

Підозра в даному кримінальному провадженні не пред`являлась нікому.

Згідно протоколу огляду місця події, проведеного 11 травня 2018 року в сел. Липова Долина Сумської області, було тимчасово вилучено легковий автомобіль марки ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 7 мішків з комбікормом, 2 рулони металевої сітки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі необхідності збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На переконання слідчого судді, подане клопотання є обґрунтованим частково, оскільки в ньому наведені підстави, у зв`язку з наявністю яких необхідно накласти арешт на сім мішків заповнених комбікормом вагою близько 300 кг, адже майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, може були об`єктом кримінально протиправних дій.

Щодо накладення арешту на 2 рулони сітки слідчий суддя зазначає про відсутність підстав дл арешту, оскільки відсутні докази віднесення сітки до об`єктів кримінального правопорушення, з приводу викрадення сітки заяв не надходило, відомості про її викрадення не вносились до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З приводу накладення арешту на автомобіль слідчий суддя також не вбачає для цього підстав, оскільки він не є речовим доказом чи знаряддям вчинення даного злочину, автомобіль на праві власності належать іншій особі ОСОБА_5 і накладення на нього арешту надмірно обмежить права власника автомобіля на володіння та користування ним, а перевезення можливо викраденого комбікорму на цьому автомобілі не є ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.

Таким чином, клопотання необхідно задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання заступника начальника СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0000071 арешт на тимчасово вилучене майно - сім мішків заповнених комбікормом вагою близько 300 кг.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Повернути ОСОБА_5 автомобіль марки автомобіль марки ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору.

Повернути ОСОБА_4 два рулони сітки з прямокутними отворами довжиною близько 2 м кожен.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим після її оголошення.

Роз`яснити, що сторони, інший власник або володілець майна можуть звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна у випадках та порядку, передбачених законом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1