Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

20 вересня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 07.09.2018 року про відмову у накладенні арешту на майно, з участю:

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 07.09.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене з начальником Костопілського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000534 від 05.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, 05 вересня 2018 року о 15 год. 15 хв. на автодорозі Р-05 Городище Рівне Староконстантинів 128 км. було зупинено автомобіль «ЗИЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , який перевозив деревину без відповідних документів. Згідно рапорту інспектора роти №4 батальйону УПП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 , водій вказаного автомобіля хвилювався, путався в показах та надав накладні та чіпи, які не відповідають дійсності. Після проведення огляду транспортний засіб та вантаж у вигляді дров породи берези, було доставлено до майданчика тимчасового утримування транспортних засобів Костопілського ВП ГУНП в Рівненській області для з`ясування обставин походження вантажу.

Під час огляду вказаного автомобіля гр. ОСОБА_7 надав документи, а саме: товаро транспортні накладні форми ЕКЗ.2 відповідно серій РВГ №110759 від 28.08.2018 року, 110758 від 27.08.2018 року, 110710 від 01.08.2018 року, що не відповідали вантажу, що перевозився, які було вилучено до Костопільського ВПГУНП в Рівненській області.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 07.09.2018 року скасувати, постановити нову та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» моделі 554М, реєстраційний номер НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_7 ; вантаж, який знаходиться у вказаному автомобілі дрова дерева породи береза, товаро транспортні накладні, заборонити розпоряджатися та користуватися таким майном та передати на зберігання Костопільському ВП ГУНП в Рівненській області. Вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження. Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити, пояснення ОСОБА_7 , який просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано не було.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що майно (деревина та автомобіль) визнано речовими доказами. У клопотанні слідчого є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 20 КПК України підозрюваний має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом, про що суд зобов`язаний йому роз`яснити.

В суді апеляційної інстанції було встановлено, що вказаних вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався і ОСОБА_7 не була вручена пам`ятка про права та обов`язки, передбачені КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції порушено процедуру судового розгляду, закріплену параграфом 3 глави 28 КПК України.

Відповідно до положень ст. 345 КПК України, особам, які беруть участь у судовому розгляді, повинна бути вручена пам`ятка про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом. Головуючий під час судового розгляду зобов`язаний з`ясувати в учасників судового провадження, чи зрозумілі їм їхні права та обов`язки, і у разі необхідності роз`яснити їх, в тому числі, вирішити питання необхідності забезпечення захисника.

Отже, судом першої інстанції були допущені істотні порушення права на захист не роз`яснені права ОСОБА_7 та не вручена пам`ятка про права та обов`язки.

Зазначені порушення вимог закону, на думку колегії суддів, є істотними, і є підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. 376, 407, 408, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 07.09.2018 року про відмову у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні №0000534 від 05.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

с у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3