Справа № 467/1307/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000150 11 квітня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.АрбузинкаАрбузинського району Миколаївської області, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, не працює, одружений, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18 лютого 2009 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

09 липня 2009 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.296 КК України з застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 11 жовтня 2012 року за ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03 жовтня 2012 року на 1 рік 3 місяці 13 днів;

27 травня 2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст.71 КК Українидо покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 30 грудня 2016 року за ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року на 8 місяців 25 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України;

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 09 квітня 2017 року у ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження виник умисел на таємне викрадення великої рогатої худоби, а саме належної ОСОБА_6 корови, яка знаходилась на відкритій ділянці місцевості біля с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, 09 квітня 2017 року близько 18 години прийшли на відкриту ділянку місцевості біля с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, де була припнута корова, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали корову, яка належала ОСОБА_6 . В подальшому викраденим майном ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6300,00 грн.
Крім того, 24 квітня 2017 року у ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження виник умисел на повторне таємне викрадення худоби, а саме належної ОСОБА_7 кобили, яка знаходилась біля городу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, 24 квітня 2017 року вночі, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, прийшли на відкриту ділянку місцевості біля городу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрали кобилу, яка належала ОСОБА_7 , перевівши її до с.Кавуни, Арбузинського району Миколаївської області.
В подальшому викраденим майном ОСОБА_5 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 11 000,00 грн.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, дав покази та підтвердив вчинення злочинів при викладених вище обставинах.

Так, ОСОБА_5 пояснив, що на початку квітня 2017 року він разом з ОСОБА_8 та його братом на ім`я ОСОБА_9 знаходилися біля місця проживання ОСОБА_9 в с.Благодатне, розпивали спиртні напої, ОСОБА_10 запропонував йому вкрасти корову, яка паслася біля річки. Разом з ОСОБА_11 вони пішли до корови, ОСОБА_5 накинув мотузку на роги корові, а ОСОБА_12 за цю мотузку її повів. Едуард домовився щодо продажу корови, вони відвели її в бік ОСОБА_13 , на Кишинівську трасу, перед клеверним мостом, де прив`язали корову до дерева. Едуард подзвонив якомусь чоловіку, який приїхав та її забрав, заплативши ОСОБА_12 гроші, суму він не пам`ятає.

Через деякий час, приблизно через тиждень ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_11 у нього дома, по АДРЕСА_2 , з ними також були ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . ОСОБА_10 запропонував викрасти коняку, на що ОСОБА_5 погодився і вони разом пішли на інший бік вулиці Живанова, підійшли до одного з домоволодінь з боку городу, де була прив`язана чорного кольору кобила. Едуард взяв кобилу за металевий ціпок і вони попрямували через поле до с. Кавуни, в сторону с. Садове, де в посадці прив`язали коняку і почали дзвонити знайомим, з метою знайти покупця. ОСОБА_16 зателефонував знайомому таксисту ОСОБА_17 , який надав телефон потенційного покупця, з яким вони домовились про зустріч і продали кобилу. Особисто йому ОСОБА_10 з отриманих коштів дав 2500,00 грн.

Крім показів обвинуваченого, його вина у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що мала у власності молоду корову, біло-рябого кольору, яка тільки розтелилася. Одного дня, навесні 2017 року, на початку квітня, вона в обід подоїла корову та вигнала її пастися. Живе вона біля річки і корову припнула неподалік свого городу, так як череда пішла лише наступного дня. Через невеликий проміжок часу потерпіла виявила, що корова відсутня, почала шукати її, оскільки вважала, що корова пішла сама і загубилась. Наступного дня, зрозумівши, що корови ніде немає, потерпіла звернулась до працівників поліції з заявою про вчинення злочину.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що кобилу вони з чоловіком придбали приблизно за два тижні до її викрадення в с.Іванівка Арбузинського району. Едуард Худий, їх знайомий, який співмешкав з тіткою її чоловіка, допомагав кобилу заводити у двір. Того дня, коли кобилу було викрадено, ввечері, потерпіла завела її та залишила за будинком біля городу. Город в неї не огороджений. В дворі є собака, проте собака знав ОСОБА_18 та не став би на нього гавкати. ЇЇ чоловік повернувся додому близько першої години ночі, тоді кобила ще була на місці. А вранці, близько 6 години, вони виявили, що кобили у дворі немає. Спершу подумали, що вона повернулась в с.Іванівка до попередніх господарів, але її там не виявилось, тоді зрозуміли, що кобилу викрали та звернулись до правоохоронців. Кобила зникла з кілком та з паском.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 близько семи років. Кобилу з кличкою «Муха» вони купили за два тижні до її викрадення в с. Іванівка Арбузинського району. Породу він не знає, чорного кольору. Події відбувались навесні 2017 року, приблизно на початку квітня. Він повернувся додому з роботи близько 23 години. Близько першої години ночі кобила ще була у дворі з боку городу. Город в них не огорожений, через город безперешкодно можна потрапити у двір. Він не завів кобилу, оскільки був зморений. А вранці виявив відсутність кобили, тоді вони з дружиною почали її шукати, звернулись до попередніх господарів коня, проте там її не було. Зрозумівши, що коня викрадено, звернулись до працівників поліції.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що живе в смт.Арбузинка по вул. Живанова і ОСОБА_19 з ОСОБА_7 його сусіди. Свідок підтвердив, що за два тижні до викрадення сусіди купили кобилу чорної масті. Ввечері, напередодні до нього хтось намагався потрапити у двір, але він не вийшов. А вранці від сусідів він дізнався про викрадення.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що навесні 2017 року, більш точного часу він не може назвати, вони разом з ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 перебували вдома у ОСОБА_25 в смт. Арбузинка, по вул. Живанова та вживали алкогольні напої. Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_10 пропонував йому та іншим присутнім спочатку викрасти корову, а потім викрасти кобилу у Валігури, казав, що знає, де її можна здати на м`ясо щоб отримати легкі гроші. Ніхто з присутніх не погодився, оскільки грошей їм на спиртні напої було достатньо. Домовились обговорити все наступного дня, коли всі будуть тверезі. Потім свідок пішов додому, оскільки сп`янів. Наступного дня він дізнався, що у ОСОБА_19 викрали кобилу. Вони з ОСОБА_19 визвали ОСОБА_18 на розмову і той зізнався, що кобилу викрав він.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що навесні 2017 року, більш точної дати він не пам`ятає, він перебував в с.Благодатне, Арбузинського району, більш точної адреси він не пам`ятає, у ОСОБА_27 , брата ОСОБА_28 , разом з ОСОБА_23 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Разом вони розпивали спиртні напої. Свідок сп`янів та пішов додому, а наступного дня він дізнався про викрадення корови. Більше нічого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що працює в смт.Арбузинка таксистом. В квітні 2017 року йому зателефонував один з його клієнтів на ім`я ОСОБА_16 , прізвище ОСОБА_31 свідку не відоме і запитав, чи не знає ОСОБА_17 осіб, яким можна продати коня за 10 000 грн. свідок знайшов особу, яка зацікавилась покупкою коня на ім`я ОСОБА_32 і вони домовились про зустріч о 21 годині біля Кавунівського переїзду. Свідок прибув на обумовлене місце на своєму автомобілі ВАЗ 21099, а ОСОБА_32 ще з одним невідомим свідку чоловіком прибули на автомобілі «Волга» з причепом. Едик та ОСОБА_33 вже чекали біля переїзду. Всі разом сіли в автомобіль «Волга» та поїхали до місця між с. Кавуни та с.Садове, ближче до с.Садове, де біля дороги була припнута одномасна чорна кобила. Едику та ОСОБА_34 . ОСОБА_32 передав грошові кошти, кобилу завантажили до спеціально пристосованого причепу та всі разом повернулись до Кавунівського переїзду.

Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 квітня 2017 року, згідно якого ОСОБА_6 просила прийняти міри до невідомих осіб, які в період часу з 13-00 год. по 17-00 год. 09 квітня 2017 року на вигоні викрали корову, яка була прив`язана на цепу.

Протоколом слідчого експерименту від 29 серпня 2017 року з фото таблицею за участю підозрюваного ОСОБА_5 згідно до якого ОСОБА_5 , прибувши на місце в с.БлагодатнеАрбузинського району Миколаївської області добровільно розповів та показав обставини вчинення ним за попередньою змовою з ОСОБА_35 крадіжки корови з пасовища, та повідомив, що на початку квітня, точної дати він не пам`ятає, він разом з ОСОБА_35 та братом ОСОБА_36 розпивали спиртні напої на відкритій ділянці місцевості за межами с.Благодатне, в цей час у нього виник умисел на здійснення крадіжки великої рогатої худоби, яка перебувала неподалік. Близько 18-00 год він разом з ОСОБА_35 прийшли на пасовище та разом витягнувши кілок, яким була припнута корова, повели її в бік м.Первомайська Миколаївської області, де біля «клеверного мосту» продали корову невідомій йому особі за 4500 грн.

Протоколом слідчого експерименту від 29 серпня 2017 року з фото таблицею за участю підозрюваного ОСОБА_5 згідно до якого ОСОБА_5 , прибувши на місце в смт.Арбузинка Миколаївської області добровільно розповів та показав обставини вчинення ним за попередньою змовою з ОСОБА_35 крадіжки кобили та повідомив,що наприкінці квітня 2017 року, точної дати він не пам`ятає він разом з ОСОБА_35 та ОСОБА_22 розпивали спиртні напої в ОСОБА_36 дома в смт. Арбузинка Миколаївської області. В цей час ОСОБА_37 запропонував йому здійснити ще одну крадіжку худоби так як вони на початку квітня вже викрадали корову в с.Благодатному, та повідомив, що знає, що ОСОБА_38 нещодавно придбала кобилу та її можна вкрасти . В нічний час, більш точного часу він не пам`ятає, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 прийшли до прилеглої території біля домоволодіння ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 вказав на домоволодіння по АДРЕСА_2 ) де знаходилась кобила, відв`язавши її повели в напрямку с.Кавуни, де біля колишнього переїзду в частково зруйнованій споруді припнули кобилу. ОСОБА_10 залишився до ранку, а ОСОБА_5 пішов додому. Наступного дня ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_18 та він повідомив, що вночі кобила втекла, але він її знайшов та перев`язав на інше місце ( ОСОБА_5 вказав це місце в с.Кавуни Арбузинського району Миколаївської області), після чого вони пішли до місця, де знаходилась кобила, зателефонувавши невідомій йому особі придбати кобилу, на що останній погодився, приїхав за нею та забрав. ОСОБА_5 вказав, що отримав за кобилу дві тисячі гривень.

Протоколом огляду місця події, від 10 квітня 2017 року, згідно якого слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_39 оглянута відкрита ділянка місцевості біля с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області з лівої сторони від вул.Північної за житловими будинками, де зі слів потерпілої ОСОБА_6 була припнута корова до металевого кілка, який, в свою чергу, був забитий у землю. При огляді кілок не виявлений, проте виявлене місце кріплення кілка.

Протоколом огляду місця події, від 24 квітня 2017 року, згідно якого слідчим СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_40 оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 . На вказаній ділянці місцевості знаходиться шиферна огорожа, за якою знаходиться відкрита місцевість, що веде до залізниці. Також на вказаній ділянці на землі є слід від кріплення предмета, схожого на кілок, діаметр 2-3 см, самого предмета немає.

Згідно висновку експерта про ринкову вартість майна від 26 грудня 2017 року, ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 24 квітня 2017 року без врахування ПДВ становить: кобила вагою 500 кг 11 000,00 гривень; ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 09 квітня 2017 року без врахування ПДВ становить: корова дійна п`ятирічна 6300,00 гривень.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив висновок про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд вбачає наявність кваліфікуючої ознаки за ч.2 ст.185 КК України - повторності, за епізодом викрадення ОСОБА_5 майна, належного ОСОБА_6 09 квітня 2018 року, оскільки ОСОБА_5 є особою, що раніше вчиняв злочини, передбачені ст.185 КК України, проте обставини та формулювання обвинувачення, визначені в обвинувальному акті не містять такої кваліфікуючої ознаки за ч.2 ст.185 КК України як повторність в цій частині.

З метою дотримання вимог ст.337 КПК України, суд не враховує ознаку повторності за епізодом від 09 квітня 2017 року, оскільки кваліфікація діяння обвинуваченого за кваліфікуючої ознаки повторності вчинення злочину, у вказаній частині виходить за межі пред`явленого обвинувачення.

Відтак, умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо майна потерпілої ОСОБА_6 за епізодом від 09 квітня 2017 року суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо майна потерпілої ОСОБА_7 за епізодом від 24 квітня 2017 року суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає, активне сприяння розкриттю злочину.

Підстав для визнання пом`якшуючою покарання ОСОБА_5 обставиною такої обставини як щире каяття суд не вбачає, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, надав покази, які в ході судового слідства підтвердилися, проте, вибачення у потерпілих не просив. Обвинувачений зазначив про те, що кається у вчиненому, проте з його поведінки в судовому засіданні вбачається, що він критично свої дії не оцінив, матеріальну шкоду, завдану злочином не відшкодував, що в своїй сукупності свідчить про те, що він не розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро не кається, дійсно не бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних обвинуваченим ОСОБА_5 злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, особливості й обставини вчинення злочинів: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, його стать і молодий вік, те, що обвинувачений має постійне місце проживання, живе з матір`ю, задовільно характеризується за місцем проживання, має належні соціальні зв`язки.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, те, що обвинувачений розуміє неприйнятність вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві, проте шкоду, завдану злочином потерпілим не відшкодував, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2013 року, яким ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України із застосуванням положень ст.71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, і від відбування якого ОСОБА_5 звільнений умовно-достроково 30 грудня 2016 року за ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2016 року на 8 місяців 25 днів.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався, з клопотанням про обрання запобіжного заходу прокурор до суду не звертався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2013 року та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначити покарання у виді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту виконання вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1