Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5227/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2018 м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та переклада ОСОБА_7 , який здійснює переклад синхронно, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0001046 від 28.01.2018 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 289 та ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001046 від 28.01.2018 р. внесено до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 289 та ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
28 січня 2018 року близько 19 години 40 хвилин біля будинку № 15/23 по вул. Шулявській, що у м. Києві, невстановлені особи азербайджанської зовнішності, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя і здоровя потрепліого ОСОБА_10 , погрожуючи останньому предметом схожим на ніж та предметом, схожим на пістолет, незаконно заволоділи автомобілем Пежо НОМЕР_1 із номерами на латвійській реєстрації НОМЕР_2 темно синього кольору, із шашкою Ред-таксі, в якому знаходився мобільний телефон марки «Леново», після чого зникли у невідомому напрямку. Крім цього, 01.03.2018 р. до Васильківського ВП ГУНП у Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про те, що 01.03.2018 року ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автодорозі Київ-Одеса, поблизу с. Хлепча, Васильківського району Київської області, погрожуючи предметом ззовні сходим на ніж, незаконно заволоділи його автомобілем марки «Кіа Черато», червоного кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 . ОСОБА_12 , 02.03.2018 р., приблизно о 21 годині 20 хвилин, за попередньою змовою із ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , знаходячись по вул. 22-й Садовій, 41 в м. Києві, із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_16 , незаконно заволоділи належним йому транспортним засобом автомобілем «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, за наступних обставин. Так, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у невстановлений досудовим розслідуванням час та обставинах, домовились вчинити незаконне заволодіння транспортними засобами громадян, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, чим вступили між собою в попередню злочинну змову. При цьому, ОСОБА_13 залучив до вчинення вказаного злочину ОСОБА_15 , якому розповів заздалегідь розроблений план вчинення злочину, який попередньо було узгоджено з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , згідно якого останні повинні із застосуванням фізичного насильства незаконно заволодіти транспортним засобом, після чого передати вказаний автомобіль ОСОБА_15 , для подальшої реалізації, а отримані грошові кошти розподілити між собою. Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_12 02.03.2018 р. близько 21:00, діючи згідно заздалегідь розробленого плану, спільно з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , знаходячись на перехресті вулиці Богдана Хмельницького з вулицею Івана Франко в м. Києві, підійшли до припаркованого на узбіччі автомобіля таксі «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під управлінням ОСОБА_16 , з яким домовились відвезти їх на вул. 22-гу Садову в м. Києві. У цей час, ОСОБА_15 , діючи згідно заздалегідь розробленого та узгодженого плану, направився на Одеську площу в м. Києві, куди останні повинні були приїхати на незаконно викраденому автомобілі, який він повинен був реалізувати невстановленим особам за грошову винагороду. Продовжуючи далі спільні узгоджені дії, ОСОБА_12 з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 сіли в салон вищевказаного автомобіля «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під управлінням ОСОБА_16 та направились в напрямку вул. 22-гої Садової в м. Києві, де, після прибуття, дочекавшись коли ОСОБА_16 зупинив автомобіль, ОСОБА_12 висловив до потерпілого ОСОБА_16 вимогу передачі йому свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, на що потерпілий ОСОБА_16 відповів відмовою. В цей час ОСОБА_12 , з метою подолання опору потерпілого, дістав раніше заготовлений для вчинення злочину ніж, яким, застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, наніс потерпілому ОСОБА_16 удар в ділянку грудної клітини справа. Одночасно з цим, ОСОБА_17 , вийшовши з салону автомобіля, підійшов до лівих передніх дверей водія, які на той момент відкрив потерпілий ОСОБА_16 з метою покинути автомобіль, після чого, діючи узгоджено з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , дістав раніше заготовлений для вчинення злочину ніж, яким, застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, наніс потерпілому ОСОБА_16 декілька ударів в праву бокову ділянку тулуба, однак, незважаючи на отримання тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, потерпілий ОСОБА_16 з місця вчинення злочину втік. З метою остаточного доведення до кінця спільного злочинного умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_12 , 02.03.2018 р., приблизно о 21 годині 30 хвилин, спільно з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , діючи узгоджено з ОСОБА_15 , який в цей час знаходився на Одеській площі в м. Києві, направились на вказаному автомобілі, належному потерпілому ОСОБА_16 , під керуванням ОСОБА_13 за місцем знаходження ОСОБА_15 . Цього ж вечора, знаходячись на Одеській площі в м. Києві, ОСОБА_13 діючи згідно заздалегідь розробленого та узгодженого з усіма співучасниками плану, передав ОСОБА_15 автомобіль «Тойота Кемрі» державний номер НОМЕР_4 , який у свою чергу, з метою подальшого обернення на спільну користь та особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про те, що автомобіль «Тойота Кемрі» державний номер НОМЕР_4 здобутий злочинним шляхом, направився вказаним автомобілем по вул. Академіка Глушкова в м. Києві до виїзду за адміністративні межі м. Києва, однак був затриманий працівниками поліції.
Крім цього, ОСОБА_12 , 02.03.2018 р., приблизно о 21 годині 25 хвилин, за попередньою змовою із ОСОБА_14 та ОСОБА_13 знаходячись по вул. 22-й Садовій, 41 в м. Києві, під час незаконного заволодіння транспортним засобом «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_16 , вчинили замах на умисне вбивство останнього з корисливих мотивів, але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки потерпілому було своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.
Так, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у невстановлений досудовим розслідуванням час та обставинах, домовились вчинити незаконне заволодіння транспортними засобами громадян, з метою подальшого обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, чим вступили між собою в попередню злочинну змову. При цьому, ОСОБА_13 залучив до вчинення вказаного злочину ОСОБА_15 , якому розповів заздалегідь розроблений план вчинення злочину, який попередньо було узгоджено з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , згідно якого останні повинні із застосуванням фізичного насильства незаконно заволодіти транспортним засобом, після чого передати вказаний автомобіль ОСОБА_15 , для подальшої реалізації, а отримані грошові кошти розподілити між собою.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_12 02.03.2018 р. близько 21:00, діючи згідно заздалегідь розробленого плану, спільно з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , знаходячись на перехресті вулиці Богдана Хмельницького з вулицею Івана Франко в м. Києві, підійшли до припаркованого на узбіччі автомобіля таксі «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під управлінням ОСОБА_16 , з яким домовились відвезти їх на вул. 22-гу Садову в м. Києві. У цей час, ОСОБА_15 , діючи згідно заздалегідь розробленого та узгодженого плану, направився на Одеську площу в м. Києві, куди останні повинні були приїхати на незаконно викраденому автомобілі, який він повинен був реалізувати невстановленим особам за грошову винагороду. Продовжуючи далі спільні узгоджені дії, ОСОБА_12 з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 сіли в салон вищевказаного автомобіля «Тойота Кемрі» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під управлінням ОСОБА_16 та направились в напрямку вул. 22-гої Садової в м. Києві, де, після прибуття, дочекавшись коли ОСОБА_16 зупинив автомобіль, ОСОБА_12 висловив до потерпілого ОСОБА_16 вимогу передачі йому свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, на що потерпілий ОСОБА_16 відповів відмовою. В цей час ОСОБА_12 , з метою подолання опору потерпілого, дістав раніше заготовлений для вчинення злочину ніж та маючи умисл на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_16 наніс останньому удар вказаним предметом в ділянку грудної клітини справа. Одночасно з цим, ОСОБА_17 , діючи спільно з ОСОБА_12 та дотримуючись заздалегідь розробленого плану, вийшовши з салону автомобіля, підійшов до лівих передніх дверей водія, які на той момент відкрив потерпілий ОСОБА_16 з метою покинути автомобіль, аби зберегти власне життя, після чого ОСОБА_17 діючи узгоджено з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , дістав раніше заготовлений для вчинення умисного вбивства ніж, почав наносити ним потерпілому ОСОБА_16 численні ножові поранення в область тулуба та голови, однак, незважаючи на отримання тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, потерпілий ОСОБА_16 з місця вчинення злочину втік та в подальшому самостійно викликав собі швидку медичну допомогу, працівники якої госпіталізували його до Київської міської клінічної лікарні № 17.
Згідно довідки з КМКЛ №17 у ОСОБА_16 виявлено проникаючі поранення грудної клітки з обох сторін, множинні колото-різані поранення голови, тулуба, кінцівок.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України.
03.03.2018 р. ОСОБА_6 у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Окрім цього відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 Кримінального процесуального кодексу України, 16.03.2018 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України у зв`язку із наявністю достатніх доказів для повідомлення особі про підозру.
05.03.2018 р. відносно ОСОБА_6 . Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30.04.2018 р. включно, на підставі ст. 208 КПК України.
25.04.2018 року, першим заступником прокурора міста Києва ОСОБА_18 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001046 від 28.01.2018 р. до чотирьох місяців.
У судовому засіданні слідчий та прокурор внесене до суду клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор додав, що, ризики, за якими стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальними на теперішній час і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, а також враховуючи, що двохмісячний строк тримання під вартою ОСОБА_6 у даному провадженні закінчується 30.04.2018 р., однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій необхідних для беззаперечного доведення вини ОСОБА_6 у інкримінованому останньому кримінальному правопорушенні та виконати ряд слідчих та процесуальних дій. Без проведення зазначених слідчих дій та накопичення достатніх доказів у провадженні, завершити досудове розслідування та прийняти законне рішення неможливо.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував, зазначив щодо наявності у нього вагітної дружини. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив що обґрунтування заявленого клопотання, з урахуванням повідомлених стороною обвинувачення обставин, є безпідставними, перебування не в умовах позбавлення волі підозрюваного, на проведення слідчих дій, щодо яких звернувся з клопотанням слідчий, не вплине. Ризики, на які вказує сторона обвинувачення є необґрунтованими, а відтак, просив застосувати стосовно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.
Згідно ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Згідно вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя враховує, що, дійсно, строк досудового розслідування постановою від 25.04.2018 року першого заступника прокурора міста Києва ОСОБА_18 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001046 від 28.01.2018 продовжено до чотирьох місяців.
При цьому, запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст. 131 КПК України, а його застосування здійснюється з метою забезпечення дієвості провадження.
Аналізуючи ризик, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що підозрюваний не має встановлених слідством легальних, постійних джерел доходу, належних засобів для існування, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів.
Аналізуючи ризик, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Слід також врахувати особливу суспільну небезпечність, інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених вище ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.
Обставини, які б свідчили про те, що зазначені ризики, які були предметом дослідження при винесенні Ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 05.03.2018 р. зменшились чи зникли, слідчим суддею не встановлено. Даних про наявність підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0001046 від 28.01.2018 р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 289 та ч. 2 ст. 15, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити;
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 липня 2018 року включно;
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1