Номер провадження:1-кп/521/477/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про встановлення граничного строку надання доказів по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, у межах одного місяця, оскільки надання доказів стороною обвинувачення необґрунтовано затягується.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та вважав, що постановлене рішення буде порушувати його право на надання доказів.

Вислухавши клопотання захисника, а також думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.

При вирішенні клопотання сторони захисту, суд вважає за необхідне зазначити, що дослідження доказів сторони обвинувачення відбувається на протязі 1 (одного) року 2 (двох) місяців. За вказаний час, стороною обвинувачення був забезпечений лише один свідок, дослідження письмових та речових доказів, а також документів на яких збережена інформація щодо подій які інкримінуються обвинуваченому.

В теперішній час стороні обвинувачення, ухвалою суду від 22.03.2018 року доручено проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на зняття грифів секретності з документів, на підставі яких проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, а також процесуальні дії та рішення щодо зміни анкетних даних (легендування) закупівельника ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні. Строк дії вказаної ухвали 30 днів, сплинув.

Оскільки Кримінальним процесуальним Кодексом не встановлені будь-які строки прокурору для надання доказів до суду, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 6 ст. 9 КПК України, застосувавши загальні засади кримінального провадження.

Даючи оцінку розумності строків у вказаному кримінальному провадженні, суд враховує складність кримінального провадження, поведінку учасників кримінального провадження, спосіб здійснення прокурором своїх повноважень та відповідну специфіку дії, які повинні здійснитись.

Так, на думку суду, вказане кримінальне провадження не є складним, оскільки дослідженню підлягає лише один епізод дій, які сторона обвинувачення вважає незаконними. Докази за своєю суттю не є такими, що потребують значний час для вивчення та дослідження. Обвинувачений та захисник не зловживають своїми правами та не затягують розгляд кримінального провадження. Прокурор у свою чергу забезпечив суд всіма доказами, які вважав за потрібне, окрім документів з грифом секретності. Надання певних видів доказів /матеріалів з грифом секретності/, які прокурор намагається забезпечити до суду, не залежать від волі та активних дій прокурора. Однак, суд при вирішенні клопотання адвоката, враховує і значення вказаних доказів для обставин, які підлягають доказуванню у вказаному кримінальному провадженні.

Суд, також враховує процесуальні строки встановлені КПК України щодо проведення деяких слідчих та процесуальних дій, які Законодавець вважає розумними та достатніми для їх виконання. Так Кримінальний процесуальний Кодекс встановлює певні строки у відношенні заходів забезпечення кримінального провадження /тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, тимчасовий доступ до речей та документів, запобіжні заходи та інш./ не більше одного, двох місяців; слідчі дії обшук, огляд не більше одного місяця. Окрім того КПК України встановлює більш важливі строки строки досудового розслідування, з точки зору їх значення для кримінального провадження, його сторін та головне наслідків, які можуть бути викликані їх порушенням /один, два, шість, дванадцять, вісімнадцять місяців/.

При вирішення питання щодо розумності строків, суд також враховує принцип змагальності у кримінальному провадженні, який серед іншого передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Змагальність прагне забезпечити сторони не просто формально рівними але фактично достатніми можливостями для активного захисту своїх законних інтересів. Мова йде не про рівноправність (ідентичність прав) сторін, а про їх функціональну рівність, коли рівними є не стільки права (в повному обсязі вони можуть не збігатися) скільки процесуальні функції. Рівність функцій не означає предметного збігу (обвинувачення, захист і судова функція суворо розмежовані) - воно полягає в їх однаковій «потужності», здатності сторін рівно ефективно домагатися своїх цілей.

Очевидним є той факт, що права сторін обвинувачення і захисту як під час досудового розслідування так і при розгляді кримінального провадження в суді не є рівними. Сторона захисту в особі обвинуваченого та захисника має набагато менше повноважень, разом з тим, вона і звільнена від обов`язку доказування.

Оскільки обвинувачення і захист - категорії суто парні, які один одного доповнюють та окремо не існують, суд вважає, що не можна надавати перевагу однієї рушійній силі процесу над іншою або навпаки, а мова повинна йти лише про їх розумний паритет, баланс, правовими складовими організації якого є загальновизнані принципи і норми міжнародного права.

Окрім того, змагальність в кримінальному судочинстві, яка ставить суд в положення неупередженого арбітра, не дозволяє прокурору розраховувати на допомогу суду при збиранні доказів, оскільки суд не зобов`язаний доводити вину чи невинуватість особи, він не є суб`єктом доказування.

У даному провадженні судом надано прокурору досить великий проміжок часу для надання доказів обвинувачення /1 рік 2 місяці/. Сторона обвинувачення, на думку суду, наділена достатніми можливостями для здійснення не тільки підтримання державного обвинувачення в суді але й можливостями для отримання нових доказів, які не були відомі стороні обвинувачення під час досудового розслідування. Відповідно сторона обвинувачення зобов`язана у найкоротший строк отримати відповідні докази та забезпечити їх дослідження у суді. Забезпечення, як кримінально правова категорія полягає у вимогі дотримуватися встановленого кримінальним процесуальним законом порядку при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження з метою щоб права і законні інтереси особистості могли бути реалізовані, захищені і поставлені під належну охорону.

Сторона захисту під час судового розгляду, фактично лише спостерігала за здійсненням обвинувачення та приймала активну участь тільки під час дослідження доказів. У даному випадку на думку суду, захистити права обвинуваченого та відповідно забезпечити йому належну реалізацію його прав можливо шляхом встановлення певних розумних строків надання доказів вини у суді, які будуть свідчити про забезпечення справедливого балансу у використанні сторонами своїх прав. Відповідно не можна вважати порушенням права на змагальність /тобто право прокурора на змагальність/ встановлення розумного строку прокурору надання доказів до суду, оскільки гуманність, суспільна користь та інтереси правосуддя з однаковою наполегливістю вимагають, щоб стан обвинуваченого припинявся як найшвидше /засудженням або виправданням/. Утвердження прав і свобод людини, як найвищої цінності неможливо без обов`язків держави не тільки визнавати але і неухильно дотримуватися, а також захищати ці права і свободи.

Враховуючи викладені обставини, а також тривалий розгляд вказаного кримінального провадження, суд вважає, що у даному випадку розумними будуть строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій (зняття грифів секретності та направлення копій документів), які не можуть перевищувати строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Вказаний строк на думку суду повинен становити два місяці (60 днів).

Сторона обвинувачення повинна отримати та забезпечити надання відповідних доказів, які вважає за потрібне до суду у вказаний період часу, після спливу якого сторона обвинувачення вважається такою, що реалізувала своє право на надання всіх необхідних доказів у провадженні.

Керуючись ст. ст. 28, 113, 114, 372 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника, адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Встановити строк надання доказів стороні обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України / номер ЄРДР 0000002 від 13.01.2015 року/ - два місяці (60 днів), після спливу якого сторона обвинувачення вважається такою, що реалізувала своє право на надання всіх необхідних доказів у провадженні.

Ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

С У Д Д Я: ОСОБА_1