Справа № 523/8223/18
Провадження №1-кс/523/1835/18
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

19 червня 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №0000031 від 11.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.190 КК України, клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 від 15.06.2018 року про арешт майна, -

в с т а н о в и в:
15 червня 2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 , про арешт майна, за яким досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що 08.01.2018 року ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, заповіла ОСОБА_4 все належне їй майно на підставі посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 заповіту, при укладенні якого нотаріусу був наданий паспорт ОСОБА_3 , фотографія в якому не відповідає фотознімку власника цього паспорту, що міститься в заяві про видачу паспорта.

Як слідує з клопотання, на підставі матеріалів УКР ГУНП в Одеській області за фактом готування невстановлених осіб до незаконного заволодіння майном ОСОБА_3 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження №0000031 від 22.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.190 КК України, а у розглядуваному клопотанні прокурор ОСОБА_2 просить слідчого суддю накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування нею, а в обґрунтування наведеного клопотання прокурор посилається на те, що означена квартира рішенням прокурора від 13.06.2018 року у кримінальному провадженні визнана речовим доказом.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно зі ст.171 вказаного Кодексу, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені підстави і мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право на власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, а клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

За ч.ч.2, 3 ст.170 означеного Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, а у випадку, передбаченому п.11 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частина 1 ст.9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З огляду на ст.132, ч.2 ст.171 цього ж Кодексу, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, всупереч приписам ч.2 ст.170, ч.2 ст.171 КПК України, у розглядуваному клопотанні належним чином не викладено відповідне обґрунтування, в контексті зазначених норм закону, необхідності накладення арешту на майно у конкретному випадку та значення цього майна для потреб кримінального провадження за ч.1 ст.14, ч.4 ст.190 КК України.
Опріч викладене, пропонуючи у розглядуваному клопотанні накласти арешт на майно, яке є речовим доказом, сторона обвинувачення не надала в розпорядження суду жодного процесуального документу в розумінні ст.ст.98-100, 104, 110 КПК України, на підтвердження визнання такого майна речовим доказом, його огляду з докладним описом та фотофіксацією.

Крім того, пропонуючи слідчому судді накласти арешт на майно квартиру АДРЕСА_2 , із забороною відчуження, розпорядження та користуванням цим майном, прокурором ОСОБА_2 не встановлено та до суду не надані відомості стосовно осіб, які раніше проживали спільно з померлою ОСОБА_3 чи проживають в теперішній час у зазначеній квартирі, що у випадку заборони означеним особам користування цим житлом, призведе до порушення конституційних прав останніх.
Аналогічні роз`яснення містяться в Розділі 1 та у п.п.2, 6, 9 Розділу 2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Слід також відмітити, що додані до розглядуваного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені прокурором ОСОБА_2 всупереч вимогам п.9.8.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України №103 від 24.02.2016 року, що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та обґрунтувати ними відповідне судове рішення.

Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду прокурором ОСОБА_2 клопотання про арешт майна є недостатньо обґрунтованим й безпідставним та не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, внаслідок чого слідчий суддя доходить висновку про повернення вказаного клопотання до Одеської місцевої прокуратури №4 для усунення виявлених слідчим суддею недоліків, зі встановленням строку для їх усунення протягом 72-х годин з часу отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.1, 3, 26, 132, 167, 170-172, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 від 15.06.2018 року, подане у кримінальному провадженні №0000031 від 11.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, повернути вказаному прокурору для усунення виявлених слідчим суддею недоліків, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Надати Одеській місцевій прокуратурі №4 строк для усунення недоліків, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, - протягом 72-х годин з часу отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1