Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.08.2018 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_6 за кримінальним провадженням №0003085 від 08.08.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0003085.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, з метою використання боєприпасів в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу на їх придбання та носіння, вирішив стати на злочинний шлях, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X-II, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, привласнив, тобто безоплатно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи 25 патронів калібру 7,62х39 мм та 25 патронів калібру 5,45х39 мм. Після цього у невстановлений досудовим розслідуванням час, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 почав незаконно зберігати 25 патронів калібру 7,62х39 мм та 25 патронів калібру 5,45х39 мм у своєму гаражі № НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Озерна 5, гаражний кооператив «Затока».
На підставі Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 10.08.2018 р. у присутності двох понятих в період часу з 14 години 49 хвилин 14.08.2018 р. по 01 годину 55 хвилин 15.08.2018 р. проведено обшук гаражу № НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Озерна 5, гаражний кооператив «Затока», під час проведення якого вилучено: 25 патронів калібру 7,62х39 мм та 25 патронів калібру 5,45х39 мм, які останній за вищевикладених обставин придбав, зберігав без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку експерта від 15.08.2018 р. № 17752/18-31 надані патрони, вилучені з сейф-пакета № 0994337, є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - 7,62x39 мм проміжними патронами зразку 1943 року. Надані на дослідження 7,62х39 мм проміжні патрони зразку 1943 року, вилучені з сейф-пакета №0994337, можуть бути використані у великій кількості моделей зброї відповідного калібру (СКС, А-91, АК, АКМ, АК-103, АК-104, АК-109, АК-12, МР-18МН, АТ-44, АЕК-973, Вепрь, ОЦ-14, РПД, РПК, РПК-203, Сайга, СКС, ТКБ-022, ТКБ-408, ТКБ-517, Тип 56, СZ 527, СZ 805, СZ SА Vz. 58 та ін.).
Надані патрони, вилучені з сейф-пакета № 0994919 є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - 5,45x39 мм проміжними патронами. Надані на дослідження, 5,45x39 мм проміжні патрони, вилучені з сейф-пакета № 0994919, можуть бути використані у великій кількості моделей зброї відповідного калібру (СZ 2000, А-91, АК-105, АЕК-971А-545, АК-107, АК-12, АК-74, АКС-74У, АН-94, Ваган, Вепр, К-3, ПУ-21, РПК-74, РПН, Форт-221 та ін.).
15.08.2018 р. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
16.08.2018 р. ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263
КК України, яке відповідно ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція статті передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Відносно ОСОБА_5 орган досудового слідства вважає, занеобхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у звязку з чим слідчий і звернувся з даним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор, який входить в групу прокурорів в даному кримінальному провадженні внесене до суду клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, вказавши, що ризики органом досудового розслідування не доведенні, його підзахисний сприяє досудовому розслідуванню. Так, навіть під час обшуку допомогав відшукати боєприпаси, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Забезпечив явку родичів підозрюваного (матір і доньку) в судове засідання, які вказали на те, що підозрюваний дійсно допомогає слідству та при них орієнтував під час обшуку по відшукуванню боєприпасів.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та просив обрати домашній арешт. Зазначив, що колишній працівник правоохоронних органів, та розуміючи всю серйозність ситуації, не збирається ухилятися від слідства, а навпаки сприяти.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, у зв`язку з наступним.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
15.08.2018 р. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
16.08.2018 р. ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним у встановлений законом строк.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі від 12.02.2015 року Подвезько проти України (заява № 74297/11), вказує на наступне.
Відповідно до пункту 20 згаданого Рішення, суд нагадує, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини», заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (рішення у справах «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), та «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява №38 717/04, п. 28, від 14 жовтня 2010 року).
Пунктом 21 визначено, що суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).
Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити, що 12.10.2017 року ЄСПЛ було ухвалене остаточне рішення у справі Безбородов та інші проти України до якого була об`єднана справа Пекнич проти України, яка розглядалась Ковпаківським районним судом м.Суми і по якій Європейський суд констатував порушення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно того, що тривалість кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , який тримався під вартою була надмірною і не відповідала вимозі розумного строку.
Принагідно, суд також вважає за необхідне зазначити, що справи цієї категорії є предметом усталеної практики Європейського суду, яка є негативною для України, оскільки перш за все, вона свідчить про існування системної проблеми щодо тривалого кримінального провадження де обвинувачені перебувають під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, враховуючи дані про особу, зокрема, ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, а також те, що останній сприяє слідству, що не заперечувалось стороною обвинувачення в судовому засіданні, керуючись п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Враховуючи вищевикладене, керуючись, ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за кримінальним провадженням №0003085 від 08.08.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити;
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати будинок АДРЕСА_1 ;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчих слідчої групи слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;
- не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- уникати спілкування із особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк виконання покладених обов`язків рахувати до 14 жовтня 2018 року;
Обов`язки покладаються на ОСОБА_5 на строк дії ухвали;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_6 ;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1