Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

03 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12 липня 2017 року у кримінальному провадженні №0000263 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, 1) 31.03.2015 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік ; 2) 11 жовтня 2016 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 3) 27 червня 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 3 ст. 187 , ч.4 ст. 70 КК України до пяти років шести місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,
з участю :
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 12 липня 2017 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;
-за ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на шість років;
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк сім років.
З урахуванням вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2017 року, за ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на вісім років.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 19 квітня 2016 до 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задоволено повністю та стягнуто майнову шкоду, завдану злочином у сумі 88 047 грн. 10 коп. (вісімдесят вісім тисяч сорок сім гривень 10 копійок).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено повністю та стягнуто майнову шкоду, завдану злочином у сумі 45 500 грн. та моральну шкоду, завдану злочином у розмірі 5 000 грн., а всього 50 500 ( п`ятдесят тисяч п`ятсот гривень).
Судом вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Як встановлено вироком суду, 22 лютого 2016 року, близько 13.00 год., ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, проник до житлового будинку ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав золоті вироби, а саме: чоловічий золотий ланцюжок 585 проби вагою 25 г вартістю 25000 гривень, чоловічу золоту печатку 585 проби вагою 15 г вартістю 15000 гривень, три золотих хрестики 585 проби вагою 2 г кожен загальною вартістю 6000 гривень, чоловічий золотий ланцюжок 585проби вагою 10г вартістю 10000 гривень, жіночий золотий ланцюжок 585 проби вагою 5 г вартістю 5000 гривень, жіночий золотий ланцюжок 585 проби вагою 3 г вартістю 3000 гривень, жіночий золотий ланцюжок 585 проби вагою 7 г вартістю 7000 грн., жіночий золотий кулон 585 проби вагою 4 г вартістю 4000 гривень, жіночу золоту каблучку 585 проби вагою 3 г вартістю 3000 гривень, жіночий золотий перстень 585 проби вагою 4 г вартістю 4000 гривень та сім зубних коронок 585 проби загальною вагою 10 г вартістю 6047,10 гривень, чим завдав ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 88047,10 гривень.
Також, ОСОБА_5 31 березня 2016 року, близько 12.00 год., діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом віджиму метало-пластикових дверей, проник до житлового будинку ОСОБА_12 , що в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав вироби із золота та срібла, а саме: жіночий золотий браслет 585 проби вагою 10 г вартістю 10000 гривень, пару золотих жіночих сережок 585 проби загальною вагою 7 г вартістю 7000 гривень, жіночий золотий ланцюжок 585 проби вагою 4 г вартістю 4000 гривень, жіночу золоту підвіску у вигляді серця 585 проби вагою 3 г вартістю 3000 гривень, жіночу золоту каблучку 585 проби вагою 2 г вартістю 2000 гривень, пару жіночих срібних сережок 925 проби загальною вагою 7 г вартістю 700 гривень, жіночу срібну каблучку 925 проби вагою 2 г вартістю 200 гривень, пару срібних жіночих сережок 925 проби загальною вагою 3 г вартістю 300 гривень, срібний жіночий ланцюжок 925 проби вагою 2 г вартістю 200 гривень, срібну жіночу каблучку 925 проби вагою 5 г вартістю 500 грн.,чим завдав ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 27900 гривень.
Також, ОСОБА_5 06 квітня 2016 року близько 11 год. 30 хв., діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник до житлового будинку ОСОБА_11 , що в АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав золоті вироби, а саме: золотий жіночий браслет 585 проби вагою 7 г вартістю 7000 гривень, золотий жіночий ланцюжок 585 проби вагою 9 г вартістю 9000 гривень, золотий жіночий ланцюжок 585 проби вагою 4 г вартістю 4000 гривень, золотий хрестик 585 проби з розп`яттям вагою 2 г вартістю 2000 гривень, золоту підвіску 585 проби у формі букви «Т» вагою 1 г вартістю 1000 гривень, золоту підвіску 585 проби із зображенням Божої Матері вагою 4 г вартістю 4000 гривень, золотий жіночий перстень 585 проби вагою 5 г вартістю 5000 гривень, золотий жіночий перстень 585 проби вагою 7 г вартістю 7000 гривень, одну золоту жіночу сережку 585 проби вагою 3 г вартістю 3000 гривень, золоту обручку 585 проби вагою 3 г вартістю 3000 гривень, та грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень, чим завдав ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 45500 гривень.
Крім цього, ОСОБА_5 29 березня 2016 року, близько 12.00 год., діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом віджиму метало-пластикового вікна проник до житлового будинку ОСОБА_14 , що в АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав гроші в сумі 200 (двісті) гривень. Після вчинення крадіжки, а саме під час того як ОСОБА_15 залишав межі житлового будинку вистрибнувши через вікно, що розміщене в одній із кімнат, був помічений власницею помешкання ОСОБА_14 та її дочкою ОСОБА_16 ..В подальшому, усвідомлюючи, що він помічений іншими особами, вчинення злочину не припинив, а відкрито, з метою утримання викраденого майна та втечі, ОСОБА_5 переліз через огородження даного господарства, чим подолав перешкоду на шляху від будинку до АДРЕСА_5 , залишив місце події та втік у невідомому напрямку.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи кваліфікації своїх дій, фактичні обставини кримінального провадження, вважає вирок суду несправедливим внаслідок суворості, зокрема судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого: його молодий вік, те, що він повністю визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся, відсутність обтяжуючих обставин. Зазначає, що суд при призначенні покарання помилково врахував вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2017 року, який на час розгляду кримінального провадження Рівненським районним судом, не набрав законної сили. Крім того, вважає, що за епізодом за ч.3 ст.186 КК України йому призначено надто суворе покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, оскільки потерпіла претензій до нього не має, цивільний позов не подавала, а у вчиненому він щиро розкаюється. Зазначає, що у вироку відсутні обставини, які пом`якшують обставини, хоча він повністю визнав цивільні позови, що свідчить про щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. На думку апелянта, судом неправильно застосовано ч.5 ст.72 КК України, зокрема неправильно перераховано йому строк попереднього утримання. Просить: вирок суду скасувати, постановити новий, яким ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 3(три) місяці; на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців; відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 квітня 2016 року по день набрання вироком законної сили; стягнути із нього на користь ОСОБА_10 майнову шкоду, завдану злочином у сумі 88 047 грн. 10 коп. (вісімдесят вісім тисяч сорок сім гривень 10 копійок); стягнути із нього на користь ОСОБА_11 майнову шкоду, завдану злочином у сумі 45 500 грн. та моральну шкоду, завдану злочином у розмірі 5 000 грн., а всього 50 500 ( п`ятдесят тисяч п`ятсот гривень).
В поданому запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого, представник потерпілої ОСОБА_10 -адвокат ОСОБА_7 не погоджуючись з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, просить вирок суду від 12.07.2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки, на його думку, судом вірно застосовано закон про кримінальну відповідальність, враховано пом`якшуючі обставини та призначено справедливе покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ..
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_17 , представника потерпілої ОСОБА_7 , які просять вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не оспорюються в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, судом першої інстанції при його призначенні в повній мірі дотримано вимог ст.ст.50, 65 КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу із наступних підстав.
Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 правомірно врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими, їх кількість, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості не погашені, по місцю проживання характеризується з негативної сторони, позицію потерпілих, які настоють на призначенні суворого покарання, дійшов обгрунтованого висновку про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, а за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років, що є справедливими покараннями та відповідають тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, сприятимуть його виправленню в подальшому, попередженню вчинення нових злочинів, рішення суду вмотивоване.

Також, на думку колегії суддів, судом першої інстанції з дотриманням вимог ч.ч.1,4 ст.70 КК України, визначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за сукупністю злочинів , при цьому враховано вирок Рівненського міського суду Рівненської області від від 27 червня 2017 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про безпідставне невизнання судом першої інстанції обставинами , які пом`якшують його покарання- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, є необгрунтованими, оскільки під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений своєї винуватості у вчинених злочинах не визнавав та не розкаювався, і визнав себе винуватим і зазначив про своє розкаяння лише після подання стороною обвинувачення доказів в обгрунтування висунутого обвинувачення. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 заподіяну злочинами шкоду потерпілим не відшкодував. Визнання обвинуваченим цивільних позовів, на думку колегії суддів, не є обставиною, що пом`якшує покарання і не свідчить про його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Зазначені обставини дають колегії суддів підстави вважати, що покарання, визначені судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ч.ч.1,4 ст.70 КК України , за своїм розміром відповідають тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

Судом першої інстанції також з дотриманням вимог ч.5 ст.72 КК України, правомірно зараховано обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 19 квітня 2016 року до 21 червня 2017 року.
Крім того, колегія суддів наголошує, що з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, у зв`язку з втратою чинності положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, у зв`язку із внесеними змінами до цього Кодексу Законом України від 18.05.2017 № 2046-VIII, в строк покарання слід зараховувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Що стосується вирішення цивільних позовів, судом першої інстанції при ухваленні судового рішення в цій частині дотримано вимоги ст.128, 129 КПК України та вимоги ст.ст.1166,1167 ЦК України. Також вирок суду в цій частині не оскаржується в апеляційній скарзі обвинуваченого.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання за кожен із злочинів та остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідають вимогам ст.ст.65,70 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, відповідають ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та особі обвинуваченого, судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні. Разом з тим, у відповідності до вимог ст.128 КПК України, судом першої інстанції всебічно і повно розглянуто цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а тому колегія суддів залишає вирок суду без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12 липня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

_______________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3