Справа № 202/3633/17
УХВАЛА

22.10.2018 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000453 від 01.03.2017 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого п.п. 4), 12) ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 60 днів.
Своє клопотанняпрокурор обґрунтувавтим,що ОСОБА_8 продовжуютьобвинувачуватися у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4), 12) ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: в тому, що ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою на умисне вбивство з особливою жорстокістю, групою осіб, поклали на непритомне тіло ОСОБА_9 сухі гілки і дерев`яну дошку та підпалили їх, в результаті чого тіло ОСОБА_9 загорілось. В ході горіння ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер.
Прокурор в своєму клопотанні зазначає, що при обранні та продовженні запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 178 КПК України, обставинною, що враховувалась судом, була вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні та продовженні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчинені кримінального правопорушення в якому вони обвинувачуються. Враховуючи вимоги п. 3) ч. 1 ст. 178 КПК України, прокурором зазначено, що ще однією з обставин, що повинна бути врахована судом при обранні та продовженні запобіжного заходу є задовільний стан здоров`я обвинувачених. Відповідно до вимог п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурором стверджується, що на час розгляду цього клопотання ризик можливості незаконного впливу на потерпілого та свідків у обвинувачених не відпав, оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 особисто знайомі з певними свідками безпосередньо та можуть шляхом вмовляння свідків змусити останніх змінити свої покази в суді. На думку прокурора, обвинувачені можуть вчинити інші або аналогічне кримінальне правопорушення, можуть переховуватися від суду під тиском страху притягнення їх до кримінальної відповідальності та відбування покарання в місцях позбавлення волі.
Крім того прокурор акцентує увагу, що ОСОБА_4 є особою, яка дійсно є небезпечною, оскільки під час розгляду кримінального провадження привселюдно погрожував йому вбивством, постійно порушує порядок слухання справи під час судового засідання, на що судом неодноразово було зроблено останньому зауваження, тобто його поведінка є зухвалою.
У зв`язку з чим сторона обвинувачення стверджує, що підстави для продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під вартою наявні та актуальні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 просила вирішити клопотання прокурора на розсуд суду, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 вважали клопотання прокурора необґрунтованим, а тому просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.
Головуючий суддя, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вивчивши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вважає клопотання прокурора обґрунтованим, виходячи з наступного.
Оскільки за клопотанням обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розгляд кримінального провадження, здійснюється судом присяжних, питання щодо продовження тримання під вартою обвинувачених у відповідності до абз. 3 ч. 3 ст. 331, ч. 3 ст. 383 КПК України вирішує головуючий.

Так, при вирішенні клопотання прокурора головуючий враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обсяг обвинувачення у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, його підвищена суспільна небезпека та наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, на досудовому слідстві та під час судового розгляду стали підставою для застосування та продовження дії обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого закінчується 25.10.2018.
Головуючий бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий та знову разом з ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину.
На цей час існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні, оскільки як потерпілий, так і свідки не допитані.
Враховуючи обсяг та тяжкість обвинувачення, існує загроза вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення та можливості переховуватися обвинуваченими від суду, приймаючи до уваги словесні погрози вбивством, неодноразово висловлені ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження.
У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ),який усправі «Ілійковпроти Болгарії`від 26.07.2001зазначив,що«суворістьпередбаченого покаранняє суттєвимелементом при оцінюванні ризиківпереховування»,атомуймовірна тяжкістьпокарання,яке загрожує ОСОБА_3 ОСОБА_10 у разі визнанняостанніх винуватими у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому на цей час існують ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».
Головуючий вважає, що продовження тримання обвинувачених під вартою в даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх спостерігачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

При продовженні строку дії запобіжного заходу головуючий також враховує ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останніх не надходило.
Досліджуючи думку захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 щодо можливості зміни останньому запобіжного заходу на домашній арешт, вирішуючи питання щодо доцільності зміни запобіжного заходу також і у відношенні ОСОБА_3 , на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, головуючий бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі. Головуючий враховуєі поведінку ОСОБА_11 , якийсистематично грубо порушував порядок в судових засіданнях, публічно погрожував учасникам судового провадження, зокрема прокурору, вбивством після його звільнення з-під варти, за що судом ОСОБА_4 неодноразово було зроблено попередження щодо неприпустимості подібної поведінки, а тому, враховуючи вищезазначене, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, головуючий вважає, що альтернативні запобіжні заходи на цей час є такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 371, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 20.12.2018 включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 20.12.2018 включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1