Справа № 462/3838/18
У Х В А Л А

02 липня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить визнати дії службової особи слідчого відділу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області незаконними; зобов`язати службових осіб Залізничного ВП ГУНП у Львівській області відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у його повідомлені від 22.06.2018 року про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 161 та ч. 3 ст. 364 КК України, та розпочати досудове розслідування щодо вчинення старшим слідчим прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , скерувавши матеріали по підслідності; зобов`язати надати йому витяг з ЄРДР та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Свої вимоги мотивує тим, що 22.06.2018 року ним до чергової частини Залізничного ВП ГУНП у Львівській області скеровано вищевказане письмове повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення слідчим ОСОБА_5 . Вказане повідомлення до ЄРДР не було внесене і досудове розслідування не розпочате. В зв`язку з вказаним, просить скаргу задовольнити.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі, просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні заступник начальника СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 проти скарги заперечив, пояснивши, що 23.06.2018 року повідомлення ОСОБА_3 від 22.06.2018 року було скероване керівнику Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 для прийняття рішення, і ОСОБА_3 про це було повідомлено, просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доводи скаржника, заступника начальника слідчого відділу, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні з`ясовано, що 22.06.2018 року ОСОБА_7 звернувся до Залізничного ВП ГУНП у Львівській областіз письмовим повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення слідчим ОСОБА_5 , в якому він зазначав, що він вбачає в діях слідчого ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 та ч. 3 ст. 364 КК України.

Листом Залізничного ВП ГУНП у Львівській області від 23.06.2018 року № 7405/38/01-2018 зазначене повідомлення ОСОБА_3 було скероване керівнику Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України, про що скаржника було повідомлено листом від 23.06.2018 року № 7406/38/01-2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З аналізу вищевказаних норм закону слідую, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зазначена позиція повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17.

Аналізуючи зміст вищевказаних листів Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомленням ОСОБА_3 від 22.06.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення слідчим ОСОБА_5 , не було розглянуто службовою особою Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, яка уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Беручи до уваги, що на момент розгляду скарги слідчому судді не надано даних про те, що службовою особою Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, письмове повідомлення ОСОБА_3 від 22.06.2018 року було розглянуте відповідно до вимог ст. 214 КПК України, прихожу до висновку, що зазначена службова особа допустила бездіяльність, і тому скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання вказаної службової особи розглянути відповідно до вимог ст. 214 КПК України повідомлення ОСОБА_3 від 22.06.2018 року.

Щодо вимоги про визнання незаконними дій службової особи Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання незаконними дій слідчого.

Оскільки у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання незаконними дій слідчого або іншої службової особи органу досудового розслідування, то і у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Також, норми КПК України не наділяють слідчого суддю повноваженнями щодо зобов`язання слідчого видати заявнику у кримінальному провадженні пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а відтак, відсутні правові підстави для задоволення вимоги скарги про зобов`язання слідчого видати ОСОБА_3 зазначену пам`ятку.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати службову особу Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, розглянути відповідно до вимог ст. 214 КПК України повідомлення ОСОБА_3 від 22 червня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення.

У задоволені решти вимог скарги відмовити.

Відповідно до вимог ст. 309 КПК України ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.