Справа № № 585/2251/18
Номер провадження 1-в/585/260/18
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
30 липня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника служби пробації - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни подання начальника Роменського МРВ з питань пробації Північно - східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від покарання по закінченню іспитового строку, -
В С Т А Н О В И В:

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області 26 квітня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном на два роки за умови, що він не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтиметься для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Вирок набрав чинності 07.04.2017 року.
Оскільки іспитовий строк закінчився - начальник Роменського МРВ з питань пробації звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 від покарання.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримала своє подання. Суду пояснила, що за період іспитового строку засуджений ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення передбачене за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим був взятий під варту згідно довідки начальника Роменського ІТТ. Станом на сьогоднішній день вироку, яким би ОСОБА_5 був визнаний винним нема, а тому з врахуванням положень ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України, ч. 1 ст. 17 КПК України він вважається невинуватим у скоєнні іншого злочину, визначений судом іспитовий строк закінчився, а тому просила звільнити ОСОБА_5 від призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.04.2016 покарання.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні відмовився від пояснень.
Прокурор ОСОБА_3 за наслідками розгляду подання просила відмовити в його задоволенні, оскільки воно суперечить вимогам КК України. Крім того, висловила думку про відсутність законних підстав для звільнення засудженого від покарання, оскільки на цей момент не спростовано законним способом факт вчинення ОСОБА_5 нового злочину під час іспитового строку.
Оглянувши матеріали особової справи № 12-2017, суд вважає, що подання до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.
Відповідно до п. 1.9 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, визначений ОСОБА_5 вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.04.2016 року (а.с. 4-5) іспитовий строк закінчився.
Відповідно до ч.1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
З матеріалів контрольної справи вбачається, що ОСОБА_5 за час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, щодо якого станом на сьогоднішній день остаточного рішення, яке б набрало законної сили, немає.
Частиною 1 статті 17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Частиною 5 цієї статті встановлено, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Тобто зі змісту вказаних норм закону вбачається, що факт вчинення особою злочину може бути встановлений лише обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.
Наведене кореспондується з позицією Конституційного суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27.10.1999р. у справі №1-15/99).
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині» є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні кримінального злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку.
Одночасно, звільнення на підставі ч. 1 ст. 78 КК України може мати місце лише за умови, що засуджена особа, зокрема, не вчинить нового злочину.
Факт обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні нового злочину доведено інформацією про його утримання у ДУ Сумському слідчому ізоляторі (а.с.13), повідомленням про підозру (а.с.16), ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 04.03.2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.30-33), витягом з кримінального провадження (а.с.15), довідками про судимість (а.с.18-19, 22-23, 34-35) та характеристикою з ДУ Сумського СІЗО (а.с.24).
Однак, поки не буде доведено вину ОСОБА_5 у вчиненні нового злочину, або його не буде виправдано у скоєнні цього нового злочину, суд позбавлений можливості вирішити питання про його звільнення по закінченню іспитового строку, оскільки станом на сьогоднішній день не доведено і не спростовано законним рішенням факт вчинення ним під час іспитового строку нового злочину. Таким чином, суд вважає подання передчасним.
Керуючись ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539, п. 1 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Начальнику Роменського МРВ з питань пробації Північно - східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майору внутрішньої служби ОСОБА_4 відмовити в задоволенні подання про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.04.2016 року, по закінченню іспитового строку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали суду.
Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1