Справа № 425/2829/15-к
Провадження № 11-кп/782/197/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в місті Сєвєродонецьку Луганської області кримінальне провадження № 0000494 від 12.05.2015 року за апеляційною скаргою заступника начальника Рубіжанського відділу Сєвєродонецької прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 10.05.2018 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень. передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 10.05.2018 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 . Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000494 від 12 травня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, та вимогам п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України.

При цьому окрім іншого зазначив про наступне:

Стороною обвинувачення не були виправлені у повній мірі недоліки обвинувального акту, які були підставою для його повернення та про які зазначається в ухвалі Кремінського районного суду Луганської області від 15.01.2018 року, а також в ухвалі Апеляційного суду Луганської області від 30.11.2017 року, які є чинними на теперішній час.

Так, суд першої інстанції звернув увагу, що прізвища потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в обвинувальному акті від 14.03.2018 року належним чином не зазначені, що є недотриманням вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Також всупереч вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей про розмір завданої їм кримінальним правопорушенням шкоди.

В обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ОСОБА_11 який є власником гаражу (епізод 2).

Не визначено представника малолітнього потерпілого ОСОБА_12 ..

Вказуючи про наявність майна ГАЗ 31105 р/н НОМЕР_1 , власником якого зазначено ОСОБА_13 , Шевроле Авео, р/н НОМЕР_2 , та ОСОБА_14 , власником яких вказано ОСОБА_10 , не зазначено про вчинення процесуальних дій, на підставі яких прокурор дійшов таких висновків. В подальшому це може призвести до неможливості чіткого розмежування при встановленні майнової шкоди, завданої злочином та розгляду цивільних позовів.

Реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України, а саме вказані не всі реквізити процесуальних рішень (зокрема, відсутнє посилання на місце прийняття процесуального рішення), також взагалі не зазначається про вчинення будь-яких процесуальних дій після 2015 року, в тому числі щодо складання та вручення виправленого обвинувального акту.

В обвинувальному акті органом досудового розслідування окремі дії ОСОБА_8 кваліфіковано, зокрема, як замах на вбивство двох або більше осіб, проте потерпілими за такими епізодами визнано лише по одній особі.

Обвинувальний акт не був підписаний прокурором, що, на думку суду, унеможливлює його призначення до судового розгляду.

Із зазначеною ухвалою не погодився прокурор та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, обвинувальний акт направити до суду першої інстанції для розгляду у тому ж складі суду.

Свої вимоги мотивує тим, що наведені судом першої інстанції доводи є безпідставними, взагалі суд першої інстанції у підготовчому провадженні не може вирішувати питання про доведеність вини обвинуваченого, оцінювати фактичні обставини кримінального провадження, робити висновки щодо правової кваліфікації дій та здійснювати допит осіб, оскільки це завдання суду під час судового розгляду.

Пославшись на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року сторона обвинувачення зазначає, що висновки суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суперечать цій нормі закону, а підстави на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, є невмотивованими та безпідставними, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які встановлені під час досудового розслідування, а саме: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, посилання на положення закону і статей (частину статей) закону України про кримінальну відповідальність, а саме: за ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України та їх формулювання, тобто обставини, які згідно з вимогам ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню.

Зазначення на сторінках 2,3,4,5,8,9,10 обвинувального акту прізвищ потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 як «Пєтухов» та «Пилюгін» є технічною опискою, оскільки на сторінці 7 обвинувального акту, на якій згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України вказані анкетні відомості кожного потерпілого, прізвища зазначених потерпілих вказані як « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_16 ».

Висновки суду про те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не зазначено будь-яких процесуальних дій, після вчинення яких прокурор прийшов до висновку, що ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_12 не вважають себе потерпілими, є необ`єктивними, незаконними та такими, що не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час підготовчого судового розгляду.

Зокрема, згідно розділу I реєстру матеріалів досудового розслідування «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 були допитані 12.05.2015 року та 25.05.2015 року в якості свідків. Під час їх допиту вони вказали, що внаслідок кримінальних правопорушень шкоду їм та малолітньому ОСОБА_12 не завдано, бути потерпілими у кримінальному провадженні вони відмовляються, та написали відповідні заяви.

Суд першої інстанції вказуючи, що в обвинувальному акті органом досудового розслідування окремі дії ОСОБА_8 кваліфіковано, зокрема, як замах на вбивство двох або більше осіб, проте потерпілими за такими епізодами визнано лише по одній особі, а також на те, що не зазначено про вчинення процесуальних дій, на підставі яких прокурор дійшов висновків про те, що ОСОБА_13 є власником автомобілю ГАЗ 31105 р/н НОМЕР_1 , а ОСОБА_10 власником автомобілів Шевроле Авео, р/н НОМЕР_2 та Міцубіші Ланцер, суд, на думку сторони обвинувачення, вийшов за межі своїх повноважень в рамках підготовчого судового засідання, оскільки почав надавати оцінку правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого, обґрунтованості обвинувачення, тобто вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Крім того, оцінюючи вказані обставини, суд на думку сторони обвинувачення, втрутився у незалежність та самостійність прокурора у його процесуальній діяльності, тим самим істотно порушивши вимоги КПК України.

Також сторона обвинувачення просить звернути увагу на те, що висновки суду про те, що стороною обвинувачення не були виправлені у повній мірі недоліки обвинувального акту, які були підставою для його повернення, та про які зазначаються в ухвалі Кремінського районного суду Луганської області від 15.01.2018 року є необґрунтованими, оскільки обвинувальний акт від 14.03.2018 року був складений з урахуванням всіх недоліків, зазначених у вказаній ухвалі суду.

Посилання суду на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 30.11.2017 року є безпідставним, оскільки під час підготовчого судового засідання вказана ухвала суду захисником обвинуваченого ОСОБА_8 до клопотання про повернення обвинувального акту прокурору не долучалась та судом не вивчалась.

Взагалі судом, не враховано, що після повернення обвинувального акту, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, прокурор позбавлений можливості проводити слідчі дії, зокрема, пред`явити обвинуваченій особі нову підозру з виправленими прізвищами потерпілих, залучати інших потерпілих, допитувати їх. В той же час, така невідповідність може бути уточнена та усунена під час судового розгляду шляхом доручення органу досудового розслідування проведення певних слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 333 КПК України, та зміни прокурором обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, як незаконну, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який не згоден з апеляційною скаргою прокурора, його захисника ОСОБА_7 , який послався на те, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та законною, перевіривши матеріали справи, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт повертається, якщо він не відповідає ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Статтею 291 КПК України встановлено коло вимог до обвинувального акту. Зокрема, він повинен містити:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, направлений до суду обвинувальний акт від 14.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ,п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України не містить всіх необхідних даних, передбачені ст.291 та 109 КПК України.

На думку колегії суддів, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_7 обґрунтовано звернув увагу на те, що прокурор ОСОБА_5 , як процесуальний керівник по даному кримінальному провадженню, брав участь в суді першої інстанції у підготовчому судовому засіданні 15.01.2018 року, за результатами якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000494 від 12.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 п.п.1,5 ч.2 ст.115 ,ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України був повернутий йому для виконання вимог ст.291 КПК України.

Вказане судове рішення було ним оскаржено в апеляційному порядку, але до початку апеляційного розгляду від першого заступника прокурора Луганської області ОСОБА_20 в порядку ч.4 ст.36, ч.3 ст.403 КПК України надійшла заява про відмову від апеляційної скарги. Іншими учасниками процесу апеляційні скарги не подавалися.

Тобто таким чином, сторона обвинувачення погодилася з тим, що ухвала Кремінського районного суду Луганської області від 15.01.2018 року є законною та обґрунтованою.

Після усунення недоліків, дане кримінальне провадження надійшло до Рубіжанського міського суду Луганської області 22.03.2018 року з обвинувальним актом від 14.08.2015 року, затвердженого прокурором ОСОБА_5 14.03.2018 року.(а.с.1-49 т.1)

Рубіжанський міський суд Луганської області 23.03.2018 року направив даний обвинувальний акт разом з подання для вирішення питання про направлення кримінального провадження до іншого суду у порядку ст.34 КПК України.(а.с.51 т.1)

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області від 06.04.2018 року дане кримінальне провадження було направлено за раніше визначеною Апеляційним судом підсудністю до Кремінського районного суду Луганської області.(а.с.55 т.1)

Ухвалою колегії суддів Кремінського районного суду Луганської області від 19.04.2018 року було призначено підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 , на яке були викликані прокурор, обвинувачений, захисник та потерпіли.(а.с.60 т.1)

У цей день у зв`язку з неявкою потерпілих та захисників підготовче судове засідання не відбулося, та було відкладено на 10.05.2018 року.(а.с.106-115т.1).

Під час вирішення питань про можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, від захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав, що він не відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається з змісту ухвали від 10.05.2018 року, потерпілий ОСОБА_21 вказав, що його дружина ОСОБА_22 та син ОСОБА_23 є потерпілими.

З змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що він посилається на те, що згідно розділу 1 реєстру матеріалів досудового розслідування « Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_22 були допитані 12.05.2015 та 25.05.2015 в якості свідків, та під час їх допиту вони вказали, що внаслідок кримінальних правопорушень шкоду їм та малолітньому ОСОБА_23 не завдано, бути потерпілими вони відмовляються та написали відповідні заяви.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно обвинувального акту від 14.03.2018 року по 3-му епізоду кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_21 було вчинено ОСОБА_8 16.05.2015 року, та виходячи з змісту фабули обвинувачення, на що звернув увагу Апеляційний суд Луганської області від 30.11.2017 року, а також Кремінський районний суд в своєї ухвалі від 15.01.2018 року, ОСОБА_22 не могла бути допитана у якості свідка 25.05.2015 року, оскільки відповідно до змісту обвинувального акту на неї був вчинений замах на умисне вбивство, а також на її сина малолітнього ОСОБА_23 .

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 30.11.2017 року, якою був скасований обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, пп..1,5 ч.2 ст.115 КК України, за ч.2 ст.194 КК України, та за ч.1 ст.263 КК України, якому було призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 10 років позбавлення волі, оскільки підставами скасування даного вироку було порушення прав потерпілих,про що зазначали у своїх апеляційних скаргах прокурор та захисники.

Таким чином, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Вирішуючи питання щодо наявності підстави для повернення обвинувального акту, суд першої інстанції проаналізував відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Ухвала суду першої інстанції містить висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального Кодексу України.

Зазначені порушення стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК України є істотними, оскільки перешкоджають суду у подальшому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те,що діюче законодавство дає право суду під час судового слідства вийти за межи висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, а прокурору дає право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи заперечення захисника на апеляційну скаргу прокурора є такими, що можуть в судовому засіданні позбавити прокурора права на зміну обвинувачення у розумінні ст.338 КПК України, якщо він не вирішить всі питання, передбачені ст.291 КПК України та ст.109 КПК України.

У зв`язку з чим, на думку колегії суддів, Кремінський районний суд Луганської області прийшов до правильного висновку про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, оскільки суд розглядає обвинувальний акт, складений органом досудового розслідування, який вважає, що він встановив фактичні обставини кримінального правопорушення на підставі даних досудового розслідування. Перевірка цих даних здійснюється під час судового слідства безпосередньо у суді відповідно до положень КПК України, за результатами якого суд дає правову оцінку всім доказам згідно до вимог ст.94 КПК України, та приймає судове рішення, яке повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правову оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення,викладеним в обвинувальному акті, на стаді підготовчого судового засідання, не давав, а лише звернув увагу на те, що не було виконано прокурором.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст..404,405,407,418,419, 376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника начальника Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Кремінського районного суду Луганської області від 10.05.2018 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3