Справа № 204/4701/18
Провадження № 1-кс/204/1768/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , який здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої за ч.2 ст.364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 364 КК України.

19 липня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , який здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України. В обґрунтування заяви зазначено, що суддя ОСОБА_4 09 липня 2018 року, розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000811 від 23.06.2018 року відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України, призначив судовий розгляд у справі, проігнорував доводи сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, підготовче засідання провів без участі потерпілої сторони. При цьому, заявник посилалася на те, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки існують обґрунтовані сумніви в неупередженості судді; також посилалась на порушення Бангалорських принипів поведінки судді та практику Європейського суду.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заявник не заперечувала проти розгляду заяви про відвід за відсутності її захисника.

Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про небажання давати пояснення за заявою ОСОБА_3 про відвід.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд заяви ОСОБА_3 про відвід за його відсутності.

Суд, вислухавши заявника, ознайомившись із заявою, приходить до наступного.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що підстави для відводу судді визначені ст.75 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Аналізуючи викладені заявником обставини, суд дійшов висновку, що у поданій заяві про відвід судді ОСОБА_4 відсутні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_4 , що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Проте, суд враховує і наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п. 26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п. 45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.
Згідно рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, з метою усунення будь-яких сумнівів у безсторонності суду, забезпечення справедливого і публічного розгляду кримінальної справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про відвід судді ОСОБА_4 слід задовольнити.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , який здійснює розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої за ч.2 ст.364 КК України задовольнити.
Кримінальне провадження №0000811 від 23.06.2018 року відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 364 КК України, передати до канцелярії Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська для визначення судді у порядку ст.35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1