Ухвала
Іменем України
27 червня 2018 року

м. Київ
справа № 748/649/17

провадження № 51-6520 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року,
встановив:
Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, частиною 3 статті 185 КК на 4 роки позбавлення волі, за частиною 1 статті 309 КК на 2 роки позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до частини 4 статті 70 КК ОСОБА_4 до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2017 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.
Залишено незмінним запобіжний захід - утримання під вартою до набрання вироком законної сили та зараховано ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за правилами частини 5 статті 72 КК з 12 січня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в подальшому зарахування строку попереднього ув`язнення здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з моменту затримання з 12 січня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2017 року в частині за засудження ОСОБА_4 за частиною 1 статті 309 КК скасовано, а кримінальне провадження в цій частині закрито. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженою за частиною 2 статті 185 КК на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, за частиною 3 статті 185 КК на 4 роки позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до частини 4 статті 70 КК шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2017 року ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.
В решті вирок суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
В той час, як у частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Зокрема, вбачаючи незаконною ухвалу суду апеляційної інстанції, захисник наводить перелік норм кримінального процесуального закону без належного обґрунтування такої позиції щодо їх порушення в конкретному кримінальному провадженні. А також не конкретизує доводи, яких, на його переконання, суд апеляційної інстанції не спростував.
До того ж, захисник, вказуючи на недопустимість доказів у кримінальному провадженні, не наводить конкретних мотивів такої позиції з урахуванням їх впливу на незаконність судового рішення.
Крім того, захисник просить перерахувати засудженій строк попереднього ув`язнення відповідно до частини 5 статті 72 КК, однак не мотивує такі доводи з урахуванням вимог кримінального процесуального закону та змісту судових рішень.
Також зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК закрито, а за частинами 2, 3 статті 185 КК їй призначено покарання та в решті вирок місцевого суду залишено без зміни. Однак захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду в повному обсязі.
Крім того, захисник вважає, що в діях засудженої відсутній склад кримінального правопорушення. Проте не конкретизує в якому обвинуваченні та не розкриває змісту такої вказівки.
Вказане позбавляє суд касаційної інстанції постановити остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги.
Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Водночас, захисник у вступній та мотивувальній частинах своєї касаційної скарги вказує прізвище своєї підзахисної - ОСОБА_4 та долучає до скарги відповідне доручення для надання правової допомоги, однак на третьому аркуші касаційної скарги зазначає про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_6 , чим допустив суперечності у касаційній скарзі.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3