Справа № 274/415/18
Провадження № 1-кс/0274/1187/18
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою
м. Бердичів 04.09.2018 р.
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання слідчого слідчого відділу Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
В с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділу Бердичівського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно гр. ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, тобто умисному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 . Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Враховуючи дані щодо особи ОСОБА_5 , який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, на даний час не працює, не має постійного джерела доходів та коштів для існування, не одружений, немає постійного місця проживання, рідних на території Житомирської області та нерухомого майна на території України, тобто ступінь соціальних зв`язків не є такою, що може забезпечити належну поведінку на досудовому слідстві та під час судового розгляду, а тому ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи неодноразово судимим, вчиняв корисливі злочини, кримінальні провадження яких направлені на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки на виклики слідчого не реагує, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявки чи несвоєчасної явки за викликом до органу досудового розслідування, для проведення слідчих (процесуальних) дій та суду, у зв`язку з тим, що постійного місця проживання не має та встановити його місцезнаходження поліцейським не завжди вдається.
Окрім того, враховуючи, що ні свідки, ні потерпілі не допитані в судовому засіданні, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та інших свідків, адреса проживання якого йому відома, з метою зміни останнім своїх показів, а також на даний час встановлюється місце знаходження викраденого майна останнім, а так як ОСОБА_5 відоме місце його знаходження, він може знищити, сховати або спотворити викрадений мобільний телефон, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Викладене свідчить про наявність ризиків, зазначених у п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а обрання йому більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені у п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 у своєму виступі не заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Відповідно до п. „С ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97- ВР від 17.07.97, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Судом встановлено, що 29.12.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні та показав під час слідчого експерименту обставини його вчинення.
Як вбачається із матеріалів клопотання 30.11.2017 року близько 03.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись поряд з приміщенням нічного клубу «Ол Фарт», яке розташоване за адресою: м.Бердичів, вул.Воровського, 13, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману раніше не відомого йому ОСОБА_6 , що виразилось у повідомленні неправдивої інформації щодо дійсних намірів, попросив у нього мобільний телефон «Нuawei Y6II» під приводом здійснення телефонного дзвінка.
ОСОБА_6 , не знаючи про злочинний намір ОСОБА_5 , розраховуючи на його порядність, без будь-якого примусу, власноручно передав йому мобільний телефон «Нuawei Y6II» вартістю 3008 грн., з захисним склом вартістю 130 грн., споряджений сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. та картою пам`яті об`ємом 4Гб вартістю 150 грн., а ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману повторно заволодів вищевказаним майном, не маючи намір повертати його потерпілому, та з місця скоєння злочину зник.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми злочинними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3313 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно - ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі строком до трьох років.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом впізнання за участю потерпілого ОСОБА_6 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження.
У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Тому для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує також і практику Європейського суду з прав людини, зокрема у ст. 5 параграфу 1 ( с) Конвенції про захист прав і основоположних сводоб людини, йдеться про „розумну підозру у вчиненні кримінального злочину, де передбачено як необхідну передумову „Наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин ( див. рішення О Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n.34).
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Як зазначалося вище, санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.
Викладене свідчить про наявність ризиків, зазначених у п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з тим слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м"який запобіжний захід щодо ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор.
Тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, за яке він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського ВП, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим; докласти зусиль до пошуків роботи.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У х в а л и в:
Клопотання слідчого слідчого відділу Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України - 60 днів, який обчислювати з моменту взяття під варту підозрюваного ОСОБА_5 - з 11 год. 15 хв. 04 вересня 2018 року по 11 год. 15 хв. 03 листопада 2018 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати на виклики до слідчого СВ Бердичівського ВП, прокурора та суду;
2) не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим;
5) докласти зусиль до пошуків роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03 листопада 2018 року 11 години 15 хвилин.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Житомирського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України (Житомирської УВП №8).
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1