ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 201/6758/18
№ 1-кс/201/4494/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМУКРАЇНИ

23 червня 2018 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю заявника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про призначення судової-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000046 від 14.05.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:
Підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з клопотанням про призначення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000046 внесеному до ЄРДР від 14.05.2018 року та просить призначити судово-економічну експертизу та на вирішення експертів поставити наступні питання «Чи підтверджується документально висновки Акта ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 11381/04-46-14-22/38236012 від 12.09.2017 року, яким нібито встановлена сума збитків завданих державі у вигляді ненадходження ПДВ до бюджету держави у загальній сумі 2053788 грн. внаслідок службової недбалості ОСОБА_3 .?» «Чи підтверджується документально розмір шкоди 2053788 грн. визначений органом досудового розслідування, заподіяної внаслідок не вжиття ОСОБА_3 у період з червня 2015 року по жовтень 2015 року заходів, щодо перевірки подачі засобами електронного зв`язку декларацій з недостовірними показниками податкових зобов`язань з ПДВ?»
В обґрунтування доводів клопотання, зазначено, що для забезпечення дотримання засад кримінального провадження, клопотання про призначення експертизи у кримінальному провадженні № 0000046 має суттєве значення для справи, оскільки у цьому кримінальному провадженні експертами не досліджувалось питання підрахунку розміру збитків заподіяних державі інкримінованим злочином, що кваліфікується за ч. 2 ст. 367 КК України у періоди часу, визначені у повідомленні про підозру ОСОБА_3 від 14.05.2018 року, а тому проведення такої експертизи на стадії досудового розслідування є об`єктивно необхідним.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги клопотання, просив їх задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявлено клопотання підозрюваного, зазначив, що експертиза яка була проведена в рамках кримінального провадження № 0000015, повністю охоплює весь період на який зазначає підозрюваний. Крім того, вимоги які останній ставить у своєму клопотанні повинні вирішуватися в іншому розслідуванні.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.
Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.
В іншому випаду, у відповідності до положень п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
У п.1.3. Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу на те, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
За висновком Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеним в зазначеному лист від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 (п.1.3.), скарги, подібні до тієї, що розглядається, взагалі не можуть бути предметом розгляду у порядку ст.303 КПК України.
Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Згідно із ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, відповідно до якого, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є відсутність доказів щодо звернення заявника до слідчого із клопотанням про проведення експертизи та відмови останнього у її призначенні.
Таким чином, оскільки заявником було заявлено клопотання до слідчого, в той час як слідчим в ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 зазначено клопотання було розглянуто, та відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи, оскільки вказана постанова вмотивована тим, що в матеріалах кримінального провадження № 0000046 за ч. 2 ст. 367 КК України міститься висновок судової-економічної експертизи від 22.12.2017 року за № 15/11.1/112 яку проведено завідувачем сектору економічних, товарознавчих досліджень та оціночної діяльності Дніпропетровського НДЕК центру МВС України ОСОБА_6 , та згідно вищезазначеної експертизи експерт на підставі документів наданих для проведення експертизи, чітко встановив матеріальні збитки нанесені службовими особами ПП ПВКП «Укрєвробуд 2013 у тому числі і за період неналежного виконання ОСОБА_3 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них тобто з червня 2015 року по жовтень 2015 року.
Таким чином відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 про призначення судової-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000046.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2,25,28,242-244,303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про призначення судової-економічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000046 від 14.05.2018 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1