Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4447/18
н/п 1-кп/490/570/2018
ВИРОК
Іменем України
20 червня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5

під час підготовного судового засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є громадянином України, раніше не судимим, одруженим, має повну вищу освіту, працює заступником начальника 26 ДПРЧ ГУ ДСНС України в Миколаївській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, що надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, -

В С Т А Н О В И В :

У середині 2017 року (точної дати не встановлено) ОСОБА_4 , діючи умисно з метою контрабандного переміщення культурних цінностей до країн СНД, знаходячись на території КП «Центральний ринок», розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 25, у невстановленої особи придбав культурну цінність медаль без колодки «За защиту Севастополя Съ 13 сентября 1854 по 28 августа 1855».

15 березня 2018 року ОСОБА_4 на його електронну поштову скриньку НОМЕР_1 @mail.ru поштового Інтернет ресурсу «www.mail.ru», яку він використовує для ведення особистого спілкування з покупцями антикваріату, на персональному домашньому комп`ютері за адресою: АДРЕСА_1 , з електронної скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » звернувся громадянин Білорусії ОСОБА_6 , який проживає у м. Мінську, з пропозицією придбати за 650 доларів США дві медалі, утому числі медаль «За защиту Севастополя Съ 13 сентября 1854 по 28 августа 1855».

На пропозицію ОСОБА_6 . ОСОБА_4 погодився відправити вказані медалі, після чого, достовірно знаючи, що для відправлення через митний кордон України медалі «За защиту Севастополя Съ 13 сентября 1854 по 28 августа 1855», згідно ст. 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», необхідно отримати свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей, ОСОБА_4 за таким свідоцтвом до відділу з питань переміщення культурних цінностей Міністерства культури України не звернувся.

Разом з цим, 07 квітня 2018 року, о 16 год. 06 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно з метою переміщення через митний кордон України культурної цінності медалі «За защиту Севастополя Съ 13 сентября 1854 по 28 августа 1855» з приховуванням від митного контролю, порушуючи вимоги ст.ст. 13, 19 ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», знаходячись у приміщенні відділення № 1 ПАТ «Укрпошта», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 27/1, будучи, відповідно до митної декларації зразку CN22, обізнаним про заборону відправлення речей та предметів, що становлять культурну цінність, здійснив відправку міжнародного поштового відправлення ОСОБА_6 до Білорусії, а саме дрібного пакету з № RD540809510UA з медалями «За защиту Севастополя Съ 13 сентября 1854 по 28 августа 1855» та «Въ память 300 лътія царствованія ДОМА РОМАНОВИХ 1613-1913». Вказані медалі ОСОБА_4 приховав від митного контролю шляхом поміщення до внутрішнього простору чорного військового погону сучасного зразку, запакував у поліетиленову плівку та помістив до конверту вказаного поштового відправлення.

У період часу з 10 квітня 2018 року по 11 квітня 2018 року співробітники відділення №1 ПАТ «Укрпошта», у встановленому законодавством України порядку, направили міжнародне поштове відправлення ОСОБА_4 за № RD540809510UA на адресу цеху оброблення міжнародної пошти Дирекції оброблення та перевезення пошти ПАТ «Укрпошта», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2, яка знаходиться в зоні діяльності митного посту «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС для подальшого скерування до Білорусії.
12 квітня 2018 року в приміщенні цеху оброблення міжнародної пошти Дирекції оброблення та перевезення пошти ПАТ «Укрпошта», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2, слідчим СВ УСБУ в Миколаївській області виявлено та вилучено міжнародне поштове відправлення № RD540809510UA, в якому знаходилися дві медалі, у тому числі медаль «За защиту Севастополя Съ 13 сентября 1854 по 28 августа 1855», яка належить до культурних цінностей, що мають історичне, наукове та художнє значення.

Отже, за вказаних вище обставин ОСОБА_4 виконав усі дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурної цінності, що вважав їх необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але довести злочин до кінця йому не вдалося з причин, які не залежали від його волі.

Під час досудового розслідування 22 травня 2018 року між прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника останнього ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного вище діяння за викладених вище обставин та зобов`язується визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового провадження, що ним виконано під час підготовчого судового засідання 15 червня 2018 року.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки та його на підставі ст. 75 КК України буде звільнено від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, крім іншого, може бути укладено у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесено до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення йому узгодженого сторонами покарання та його звільнення від відбування цього покарання на умовах, зазначених в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним, і для призначення останньому узгодженого сторонами покарання та для звільнення останнього від відбування призначеного покарання на умовах, зазначених в угоді.

Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, а саме закінчений замах на контрабанду, тобто на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, і йому має бути призначено узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, від відбування якого його на підставі ст. 75 КК України слід звільнити з випробуванням строком на один рік та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, як про це в уході домовилися сторони.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

- поштове відправлення RD540809510UA та паперовий чек про оплату вказаного поштового відправлення, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000025, слід продовжити зберігати при матеріалах вказаного кримінального провадження;

- предмет чорного кольору, схожий на військовий погон, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження та не має ніякої цінності, слід знищити;

- комп`ютерний системний блок чорного кольору, що є власністю обвинуваченого ОСОБА_4 та зберігається у камері зберігання речових доказів УСБ України в Миколаївській області, слід повернути ОСОБА_4 ;

- медаль з металу срібного кольору без колодки «За защиту Севастополя Съ 13 сентября 1854 по 28 августа 1855», що зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000025, слід конфіскувати у дохід держави як майно, що було предметом кримінального правопорушення.

Арешт, накладений ухвалами від 21.05.2018 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 на зазначені вище речі і документи, а також на медаль з металу бронзового кольору без колодки «Въ память 300 лътія царствованія ДОМА РОМАНОВИХ 1613-1913», оскільки у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Угоду від 22.05.2018 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000025 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, та призначити йому за цей злочин узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , як це узгоджено в угоді, від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, як це узгоджено в угоді, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

- поштове відправлення RD540809510UA та паперовий чек про оплату вказаного поштового відправлення, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 0000025 - продовжити зберігати при матеріалах вказаного кримінального провадження;

- предмет чорного кольору, схожий на військовий погон, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - знищити;

- комп`ютерний системний блок чорного кольору, що є власністю обвинуваченого ОСОБА_4 та зберігається у камері зберігання речових доказів УСБ України в Миколаївській області - повернути ОСОБА_4 ;

- медаль з металу срібного кольору без колодки «За защиту Севастополя Съ 13 сентября 1854 по 28 августа 1855», що зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000025 - конфіскувати у дохід держави.

Арешт, накладений ухвалами від 21.05.2018 слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 на зазначені вище речі і документи, а також на медаль з металу бронзового кольору без колодки «Въ память 300 лътія царствованія ДОМА РОМАНОВИХ 1613-1913» - скасувати.

На вирок лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: