Справа № 183/4366/18
№ 1-кп/183/994/18

У Х В А Л А
01 листопада 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В судовому засіданні судом поставлено на вирішення питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.
Прокурор ОСОБА_4 висловився про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із суспільно небезпечними наслідками у виді смерті потерпілого, не працює, постійного доходу не має, розлучений. З огляду на зазначене та враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.
Захисник ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт з тих підстав, що останній має постійне місце проживання, має сім`ю, неповнолітню дитину, хворіє.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із суспільно небезпечними наслідками у виді смерті потерпілого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.Тому, існує нагальна необхідність запобігти спробам обвинуваченого, перебуваючи на волі, переховуватися від суду з огляду на покарання, що йому загрожує. Крім того, суду не надано належних та переконливих доказів на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Тому, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 27 грудня 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1