Справа № 635/1120/14-к
Провадження № 1-в/635/403/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Харківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мур-Курилівці Вінницької області, громадянина України, який згідно вироку суду мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07.12.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Харківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про направлення ОСОБА_4 , звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 07.12.2015 року.

Представник Харківського районного відділу з питань пробації у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд подання у його відсутності, просив задовольнити подання.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Відповідно до положень ч.4 ст. 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Оскільки, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, в судове засідання не з`явилися, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 539 КПК України розглянути подання у відсутності осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 07.12.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на строк 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

25.01.2016 року ОСОБА_4 було поставлено на облік до Харківського РВ з питань пробації.

Засуджений не прибув за викликами для постановки на облік, причин неявки не повідомив.

З відповіді на подання про привід засудженого було встановлено, що гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не мешкає.

23.02.2016 року було здійснено перевірку факту мешкання гр. ОСОБА_4 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та області, дана адреса була встановлена з даних АІС «Армор» як така, за якою можливо мешкає вищевказаний засуджений.

Під час перевірки за адресою: АДРЕСА_1 була опитана гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що вищевказаний засуджений є колишнім чоловіком її матері і за вказаною адресою він не мешкає близько 10-ти років. Стосунків з гр. ОСОБА_4 вона не підтримує.

Під час перевірки за адресою: АДРЕСА_2 була опитана гр. ОСОБА_6 , яка пояснила, що за даною адресою вона мешкає з 2006 року і гр. ОСОБА_4 ніколи не мешкав у вказаній квартирі і такий громадянин їй не відомий.

24.02.2016 року розпочаті першочергові розшукові заходи.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим не значиться.

При перевірці медичних закладів та РАЦСу на предмет знаходження на лікуванні або можливої смерті встановлено, що засуджений до медичних закладів за допомогою не звертався, по облікам РАЦСу як померлий не проходив.

При перевірці за даними УІАП ГУНП в Харківській області стало відомо, що ОСОБА_4 в період іспитового терміну до кримінальної відповідальності не притягувався. Перевірка за даними АІС «Армор» на предмет притягнення до адміністративної відповідальності свідчить, що засуджений ОСОБА_4 в період іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався.

26.04.2016 року направлено подання до Харківського ВП ГУНП в Харківській області відносно ОСОБА_4 щодо оголошення останнього у розшук.

17.05.2016 року Люботинським ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 оголошено у державний розшук.

30.03.2018 року співробітниками Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області встановлено місцезнаходження ОСОБА_4 . Згідно пояснення, прийнятого співробітниками Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 та був зобов`язаний з`явитися 02.04.2018 року до Харківського РВ з питань пробації, однак у вказаний строк не прибув.

02.04.2018 року до Шевченківського РС Харківського МВ з питань пробації направлено запит щодо перевірки місця мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

06.04.2018 року з Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про припинення розшуку ОСОБА_4 та закриття розшукової справи.

03.05.2018 року з Шевченківського РС Харківського МІВ з питань пробації надійшла відповідь, що гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 не проживає.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Виходячи із положень даного Закону правовими передумовами для скасування іспитового строку є поведінка засудженого протягом іспитового строку.

Згідно ч.1, 3, 4 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; уживає заходів щодо припинення порушень вимог судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місце знаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію». Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. У разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації, направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в ході підготовки матеріалів щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, не з`ясовано причину, чи засуджений умисно зник з метою ухилення від контролю за його поведінкою з постійного місця проживання, в зв`язку з чим неможливо з`ясувати, чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як вбачається з положень ч.3 ст. 164, ч.4 ст. 166 КВК України, при розгляді подання суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність поважних причин неявки засудженого до органу пробації та невиконання ним покладених на нього згідно вироку суду обов`язків.

За таких обставин суд приходить до висновку, що розгляд подання за відсутності засудженого призведе до неможливості об`єктивного та повного з`ясування обставин справи, зокрема встановлення причин його неявки до органу пробації. Розгляд подання за відсутності засудженого також призведе до порушення прав останнього на захист та відстоювання своєї правової позиції, в тому числі до порушення його права надати заперечення проти подання та відповідні докази, що обґрунтовують такі заперечення, зокрема докази щодо поважності причин неявки до органу пробації.

Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволені подання відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені подання начальника Харківського районного відділу з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у семиденний строк з моменту її проголошення в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу, в той самий строк з дня отримання ними копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1