АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 660/322/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/701/18 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 01.06.2018 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Осокорівка Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні малолітніх дітей не має, громадянка України, працює головним бухгалтером Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, раніше не судима, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 366 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.

ОСОБА_7 , будучи головним бухгалтером Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, тобто будучи особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, відповідно до ч.3 ст.18 КК України, будучи службовою особою, в один із днів грудня місяця 2016 року, в денний час доби, перебуваючи в приміщенні Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, що за адресою: Херсонська область Нововоронцовський район с. Осокорівка, вул. Свободи, 4, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи єдиний та прямий умисел, спрямований на незаконне та безоплатне витрачання бюджетних грошових коштів, достовірно знаючи, що підставою для нарахування заробітної грошової премії є рішення сесії сільської ради, з корисливих мотивів, в порушення вимог п.п.2. п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування умов оплати праці працівників апарату виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» № 268 від 09.03.2006 року заздалегідь і достовірно знаючи про відсутність відповідного рішення сесії Осокорівської сільської ради та розпорядження сільського голови, діючи у інтересах третіх осіб, власноручно внесла неправдиві відомості щодо преміювання голови Осокорівської сільської ради до наступних офіційних документів, а саме до розрахунково-платіжної відомості № 12 за грудень місяць 2016 року, яка є офіційними документом, затвердженим наказом Державного комітету статистики № 489 від 05.12.2008р. «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного комітету статистики України від 25 грудня 2009 року № 496, діючи в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 і п. 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, шляхом безпідставного завищення суми по графі «премія» з фактичними сумами по даній графі 7800 грн. та 6000 грн.

В подальшому вищевказані документи стали правовими підставами для складання платіжних доручень та в подальшому безпідставного нарахування премії сільському голові Осокорівської сільської ради ОСОБА_9 в грудні місяці 2016 року на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «Ощадбанк» державних коштів на ім`я останнього, сума якої згідно висновку судової економічної експертизи №128-ек від 29.01.2018 року становить 10800 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. З мотивувальної частини вироку виключити посилання суду на виконання ОСОБА_7 організаційно-розпорядчих функцій. З резолютивної частини вироку виключити вказівку суду про призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих функцій. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно позбавив ОСОБА_7 права обіймати посади, пов`язані із здійсненням владних повноважень, оскільки такими повноваженнями вона в силу займаної посади наділена не була.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та обвинувачену, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про повторне дослідження доказів щодо повноважень обвинуваченої під час вчинення кримінального правопорушення в порядку ч.3 ст. 404 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час його розгляду в суді першої інстанції, докази щодо повноважень обвинуваченої під час вчинення кримінального правопорушення досліджені повністю і без порушень, що підтверджується і змістом апеляційної скарги прокурора, оскільки в ній відсутні посилання на такі обставини, а тому їх повторне дослідження, при таких умовах, порушує загальні основи кримінального провадження, передбачені п.п. 3, 10, 15 ч.1 ст. 7 КПК України, а саме: рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вказане клопотання прокурора є необґрунтованим, в зв`язку з чим, задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України, та правильність кваліфікації її дій, обґрунтований доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що вирок суду щодо ОСОБА_7 , в частині доведеності її вини, кваліфікації дій, учасниками провадження не оскаржується, а тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Водночас, як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, суд при призначенні покарання ОСОБА_7 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам роз`яснено, що відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Однак, судом першої інстанції вказані вимоги кримінального процесуального законодавства в повній мірі дотримані не були, оскільки у фабулі обвинувачення зазначено, що перебуваючи на посаді головного бухгалтера Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області ОСОБА_7 була наділена адміністративно-господарськими функціями, пов`язаними із здійсненням господарських операцій щодо витрачення коштів. Разом з цим, описуючи обставини вчинення нею злочинних дій вказано про виконання нею організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. Тобто, суд при формулюванні обвинувачення допустив неоднозначне визначення кола обов`язків, які виконувала обвинувачена.

З матеріалів кримінального провадження, а саме посадової інструкції головного бухгалтера Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, затвердженої розпорядженням сільського голови від 21.02.2011 №6, вбачається, що ОСОБА_7 була наділена виконанням саме адміністративно-господарськими функціями, пов`язаними із здійсненням господарських операцій щодо витрачення коштів. При цьому, повноваженнями на виконання організаційно-розпорядчих функцій в силу займаної посади вона наділена не була.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно позбавив ОСОБА_7 права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому він підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 01.06.2018 щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

З мотивувальної частини вироку виключити посилання суду на виконання ОСОБА_7 організаційно-розпорядчих функцій.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку суду про призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих функцій.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4