Справа № 372/2597/17
Провадження 1-кс-1311/18
ухвала
Іменем України
11 жовтня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001394 від 28.08.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке обґрунтовує тим, що 28.08.2017 року, до ЧЧ Обухівського ВП ГУНП в Київській області, надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , про те, що працівники ОСББ «Солнечний луч» та працівники Державної виконавчої служби шахрайським шляхом заволоділи його нерухомим майном, а саме, машиномісцем, що за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане повідомлення було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001394 та розпочате досудове розслідування за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В межах зазначеного провадження розслідуються обставини щодо незаконного заволодіння третіми особами належного ОСОБА_5 на праві власності майна, а саме: машиномісця № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Станом на дату звернення із повідомленням про злочин, зазначене майно було придбане громадянкою України ОСОБА_4 . Водночас на момент купівлі продажу машиномісця № НОМЕР_1 , вказане майно перебувало під арештом з 22.09.2016 року, номери записів про обтяження № 16529882 та № 16680510 на підставі постанови Голосіївського районного відділу ДВС № 52138871 винесеною державним виконавцем ОСОБА_6 . В ході досудового розслідування слідчим Обухівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з процесуальним керівником заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , подане клопотання до Обухівського районного суду Київської області, про накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер машиномісця № НОМЕР_1 як об`єкта нерухомого майна № 231, що знаходиться у власності гр. ОСОБА_4 . 06 вересня 2017 року, слідчим суддею Обухівського районного суду Київської області винесено ухвалу про накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер машиномісця № НОМЕР_1 як об`єкта нерухомого майна № 231, що знаходиться у власності гр. ОСОБА_4 . 15 серпня 2018 року, ОСОБА_4 , звернулась до Обухівського районного суду Київської області, про скасування арешту майна на машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер машиномісця № НОМЕР_1 як об`єкта нерухомого майна № 231, вказане клопотання ОСОБА_4 , мотивувала тим, що вказаний арешт є необґрунтованим крім того набрало законної сили рішення суду, яким підтверджено заявника як законного власника арештованого майна. 18 серпня 2018 року, слідчим суддею Обухівського районного суду Київської області, винесено ухвалу про скасування арешту на машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер машиномісця № НОМЕР_1 як об`єкта нерухомого майна № 231. Під час досудового розслідування встановлені ново виявлені обставини, які свідчать про необхідність повторного накладення арешту на машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер машиномісця № НОМЕР_1 як об`єкта нерухомого майна № 231. Зокрема, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 р. у справі № 810/497/18, позовну заяву ОСОБА_9 (співвласника машиномісця № НОМЕР_1 ) до Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області про визнання протиправними дій та скасування постанови державного виконавця у виконавчому провадженні № 53666522 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_10 , щодо не визначення частки ОСОБА_5 у машиномісці №3. 31 серпня 2017 року, слідчим Обухівського ВП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 на підставі ст. 98 КПК України винесено постанову про визнання речовим доказом машиномісце № НОМЕР_1 , загальною площею 17 (кв.м), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер машиномісця № НОМЕР_1 як об`єкта нерухомого майна № 231. Тому, з метою перешкоджання подальшого відчуження машиномісця, його поділу, об`єднання, пошкодження тощо, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вищевказане майно.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав вказаних в ньому та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання та пояснила, що орган досудового слідства всупереч вимогам КПК України повторно та безпідставно звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, оскільки є рішення суду, що набрало законної сили, яке підтверджує правомірність набуття нею права власності на спірне майно, в зв`язку з чим і було скасовано попередній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого та власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001394 від 28.08.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_5

01.09.2017 року ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області накладено арешт на машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер машиномісця № НОМЕР_1 як об`єкта нерухомого майна є 231, що знаходиться у власності ОСОБА_4 ..

Постановою апеляційного суду Київської області від 02.08.2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Солнєчний Луч», Державного підприємства «Сетам», Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , про скасування протоколу про проведення електронних торгів та свідоцтва про придбання майна, скасування державної реєстрації права власності, рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2018 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року, яким позивачу відмовлено в задоволені позову, залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду від 31.08.2018 року, скасована арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду від 01.09.2017 року по справі №372/2597/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірно вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За змістом ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного і третіх осіб.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не належить до вказаних в законі осіб, на майно яких може бути накладено арешт, і правомірність набуття нею у власність майна на яке просить слідчий накласти арешт, підтверджене рішенням суду.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що машиномісце № НОМЕР_1 , загальною площею 17 (кв.м), що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0001394 від 28.08.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а тому з метою недопущення подальшого відчуження машиномісця необхідно накласти арешт.

За змістом ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки машиномісце, яке зазначене в клопотанні слідчого не є матеріальним об`єктом, чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи відсутність даних про спричинення будь якої майнової шкоди за наслідками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та те, що з часу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (28.08.2017 року) у даному кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України органами досудового розслідування нікому не була пред`явлена підозра, та не допитано жодного разу власника майна, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про арешт майна, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 12.10.2018 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1