ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000700 від 06.05.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянин України, має неповну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08.12.2015 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2016 року - штраф замінено на 50 годин громадських робіт,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
15 квітня 2018 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_4 перебував на території Староклочковського кладовища по вул. Березинській в м. Дніпрі неподалік буд. 2 разом зі своїм малознайомим ОСОБА_6 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «Samsung J500Н» імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору. Так, побачивши мобільний телефон марки «Samsung J500Н» в корпусі золотистого кольору, який належить ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), при цьому, останній визначив телефон предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_4 , знаходячись біля буд. 2 по вул. Березинській в м. Дніпро на території Староклочковського кладовища, 15.04.2018 року приблизно о 10:05 год. (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, під приводом здійснення дзвінка, не маючи наміру повертати, зловживаючи довірою, попросив у потерпілого ОСОБА_6 вказаний вище мобільний телефон. Після чого, потерпілий добровільно передав телефон «Samsung J500Н» (імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 , який почав здійснювати з нього дзвінок.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи злочинного наміру ОСОБА_4 , спрямованого на заволодіння його мобільним телефоном шахрайським шляхом, відійшов від останнього. При цьому ОСОБА_4 залишився разом з мобільним телефоном марки «Samsung J500Н» в корпусі золотистого кольору.

3 метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_6 , разом з мобільним телефоном марки «Samsung J500Н» в корпусі золотистого кольору, який належить останньому, залишив місце скоєння злочину, та в подальшому розпорядився отриманим в результаті своїх злочинних дій майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на суму: мобільний телефон марки «Samsung J500Н» імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору, вартістю 2 944,05 грн; силіконовий чохол для мобільного телефону вартістю 101,32 грн.

Таким чином, своїми неправомірними діями, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 045,37 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно скоїв злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так, у квітні 2018 року він попросив у свого малознайомого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung», щоб зателефонувати, але не мав наміру його повертати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом лікаря-нарколога з 13.08.2014 року з діагнозом: "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності".
Суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст. 66 КК України.

Також cуд враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, а саме рецидив злочинів, що передбачено ст. 67 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в верхній межі санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung J500Н» імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - повернути потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 300,00 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1