АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1027/18 Справа № 201/7617/18 Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2018 року про повернення його скарги щодо повернення тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 25 липня 2018 року було повернуто скаргу ОСОБА_5 щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що, заявник звернувся до слідчого судді з порушенням строку на звернення зі скаргою, в якій не порушує питання про поновлення строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2018 року та постановити нову ухвалу якою зобов`язати відповідальних посадових осіб військової прокуратури Південного регіону України повернути тимчасово вилучене майно.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та постановлена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства. Вказує, що слідчим суддею не було досліджено, що тимчасово вилучене майно не було повернуто його власнику, при цьому ухвали про накладення арешту на майно не постановлено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до такого висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається зокрема у випадку, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Повертаючи скаргу ОСОБА_5 від 25.07.2018 року та обґрунтовуючи повернення пропущенням строку подання такої скарги, слідчий суддя зазначив, що заявник звернувся до слідчого судді з порушенням строку на звернення із скаргою, при цьому не подав заяви про поновлення пропущеного строку, і скарга підлягає поверненню скаржнику.

З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки слідчим суддею в даному випадку невірно визначено характер оскаржуваної бездіяльності, яка по своїй суті є триваючою, та початок перебігу строку оскарження бездіяльності, а тому в даному випадку має місце неповнота судового розгляду і неправильне застосування кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів скарги, 28.03.2018 року під час проведення обшуку відбулось тимчасове вилучення майна, яке належить ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000319, яке на даний час не було повернуто апелянту.

Частиною 1 статті 304 КПК встановлено строки звернення особи зі скаргою, у тому числі на бездіяльність, які становлять 10 днів з моменту такої бездіяльності. Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити, бездіяльність з неповернення майна слід віднести до категорії триваючих. Так, результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.

Очевидно, що при цій бездіяльності органу досудового розслідування саме слідчий суддя має сприяти у забезпеченні повернення тимчасово вилученого майна у розумні строки. А оскільки вищезазначена бездіяльність слідчого є триваючою, і вона має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку, повернення таких скарг з підстав пропущеного строку звернення є неприпустимим.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ч. 1 ст. 7 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки повернення даної скарги з тих підстав, які наведені в оскаржуваній ухвалі, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, з поверненням скарги апелянта на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, слідчому судді до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2018 року про повернення скарги ОСОБА_5 щодо повернення тимчасово вилученого майна скасувати та направити матеріали скарги до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3