20.06.2018 №363/3393/17
ВИРОК
Іменем України

20 червня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000446за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старобільськ, Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.07.2017 року за ст. 246 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2017 року, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсикологічних речовин», керуючи автомобілем «GEELY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху автодорогою «Димер Федорівка» в напрямку с. Федорівка по вулиці Революції між смт. Димер та с. Федорівка Вишгородського району Київської області, в порушення вимог пункту 2.3 б) ПДР України, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, та порушуючи вимоги пункту 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, змінив напрямок руху, перетнувши лінію 1.1 дорожньої розмітки, чим порушив вимоги підпункту 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, згідно з яким «лінію 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки перетинати забороняється», виїхав на смугу зустрічного руху та в подальшому на ліве по напрямку руху керованого ним автомобіля узбіччя, де допустив наїзд на ОСОБА_8 , яка перебувала на узбіччі в положенні сидячі. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

Відповідно до висновків судово медичних експертиз № 7/Д/№241 від 25.08.2017 року та № 241 від 21.08.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала від множинних переломів кісток скелету з пошкодженням внутрішніх органів з розвитком крововтрати.

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а), 12.1 та підпункту 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України не визнав, цивільний позов заявлений потерпілими також не визнав, вказав, що 13 серпня 2017 року, близько 07 години ранку його товариш ОСОБА_9 попросив поїхати разом з із ним в с. Овдієва Нива Вишгородського району Київська області, для того щоб перегнати автомобіль «Джилі» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Київ на СТО. Коли вони приїхали до с. Овдієва Нива Вишгородського району Київська області, то він сів за кермо автомобіля «Джилі» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого вони поїхали назад в с. Любимівка Вишгородського району Київська області. ОСОБА_9 дозволив йому покористуватися вказаним автомобілем . В подальшому він поїхав до знайомого ОСОБА_10 , який проживає у с. Любимівка, після чого разом із ним вони поїхали відпочивати на Київське водосховище в с. Козаровичі. Із собою вони взяли горілку об`ємом 0,33 літрів, на Київському водосховищі вони її випили вдвох, у однаковій кількості. Близько 14 години вони вирішили їхати назад в с. Любимівка. Так як він був в алкогольному стані за кермо автомобіля сів ОСОБА_10 , а він сів на переднє пасажирське сидіння з правої сторони. Вказав, що він прокинувся, коли вже сталося ДТП, вікно автомобіля було розбито, ОСОБА_10 виліз через його вікно і він також. Коли він виліз з автомобіля, побачив потерпілу, він підійшов до неї, біля якої вже була медична сестра. Потім ОСОБА_10 став просити, щоб він взяв провину на себе. Він вважав, що ОСОБА_10 все вирішить, однак він нічого не вирішив. У зв`язку із цим він вирішив зізнатися. Крім того, пояснив, що на досудовому розслідуванні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення він взяв на себе, оскільки його про це попросив ОСОБА_10 , оскільки потерпіла є його сестрою.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними та долученими до обвинувального акту, а також показаннями потерпілих, свідків та іншими дослідженими судом доказів в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 13 серпня 2017 року близько 14 години він разом із своєю покійною дружиною ОСОБА_8 та сином ОСОБА_11 , рухалися по вулиці Революції в смт. Димер Вишгородського району Київської області в напрямку с. Федорівка Вишгородського району Київської області, на автомобілі «Міцубіші» реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричепом ВМЗ-9601 реєстраційний номер НОМЕР_3 . На півпричепі перебувала цегла, яку вони придбали в смт. Димер. Рухаючись по вказаній вулиці при виїзді із смт. Димер, сталася розгерметизація лівого колеса напівпричепа, тому він був вимушений зупинитися на узбіччі. Потім він зняв вказане колесо та разом із сином поїхалм до щиномонтажу в смт. Димер, щоб його заклеїти. Біля напівпричепа залишилася дружина, сам напівпричіп знаходився на трав`янистому покритті на узбіччі в напрямку смт. Димер. Коли вони повернулися назад до місця де розташовувався напівпричіп, близько 14 години 50 хвилин, то виявили, що по вулиці розкидана цегла, пошкоджений напівпричіп, також біля того місця знаходилася поліція, однак дружини не було. Також в лісосмузі поряд він помітив пошкоджений автомобіль «Джилі», неподалік вказаного автомобіля знаходилась його дружина, яка вже була без ознак життя. В автомобілі поліції він помітив двох чоловіків, які перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки розмовляти не могли, взагалі не розуміли, що відбувається. Потім від працівників поліції вони дізналися, що трапилась дорожньо транспортна пригода. Також зазначив, що двоє чоловіків, які знаходились в автомобілі поліції були жителями с. Любимівка ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .. Як саме трапилася дорожньо транспортна пригода повідомити він не може, оскільки свідком він не був. Похованням дружини він займався особисто та його родичі. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він є сином покійною ОСОБА_8 та надав аналогічні пояснення. Заявлений ним цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 13 серпня 2017 року в ранці він попросив ОСОБА_7 , про те, щоб він допоміг перегнати йому його автомобіль «Джілі» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в с. Овдієва Нива Вишгородського району Київської області, до с. Любимівка Вишгородського району Київської області, на що обвинувачений погодився та вони поїхали до вищевказаного села. Про те, що ОСОБА_7 має навики водіння автомобілем він знав, він про це йому розповідав. На той час він перебував в нормальному стані, говорив без заминок, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Після обіднього часу до нього зателефонував знайомий ОСОБА_14 та повідомив, що ОСОБА_7 потрапив поблизу смт. Димер Вишгородського району Київської області в дорожньо транспортну пригоду, а саме не впорався із керуванням автомобіля та здійснив наїзд на жінку, яка знаходилася на узбіччі, в результаті пригоди остання загинула. Автомобіль «Джілі» реєстраційний номер НОМЕР_1 , офіційно оформлений на ОСОБА_15 , однак фактичним власником автомобіля є він, так як автомобіль належить йому, він просто його не переоформив. Раніше ОСОБА_7 потрапляв в ДТП на його автомобілі в 2015 році, було пошкоджено автомобіль, але ОСОБА_7 йому все відшкодував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 13.08.2017 року він перебував за місцем свого проживання, до нього приїхав ОСОБА_7 на автомобілі марки «Джілі» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та запропонував йому поїхати покупатися на «Київське море». Вони вживали горілку. Потім, випивши горілки вони сіли до вищевказаного автомобіля. За кермо сів ОСОБА_7 , він сів на переднє пасажирське сидіння. Під час руху шлях їх полягав до смт. Димер в напрямку с. Любимівка. По смт. Димер ОСОБА_7 їхав на дуже великій швидкості про що він йому неодноразово робив зауваження, казав, щоб він не поспішав. ОСОБА_17 не реагував на його зауваження та продовжував їхати із великою швидкістю різко входячи в повороти. На одному із відрізків дороги, а саме поблизу лікарні на виїзді із села Димер дорога має заокруглення на ліво по напрямку їхнього руху, а саме до с. Любимівка. В той час коли ОСОБА_17 на великій швидкості, близько 100 км/год почав виїжджати в дане заокруглення та не впорався з керуванням і автомобіль почав зміщуватись на ліво пересік суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на зустрічне узбіччя де в той час він помітив, що стояв причеп з цеглою, а поблизу причепа сиділа жінка на яку і стався наїзд їхнім автомобілем, після чого сталося зіткнення із причепом. Коли їхній автомобіль зупинився в лісосмузі, він вийшов із автомобіля і почав викликати працівників поліції. В цей час до них прибігли лікарі з лікарні, що була поруч та вони вже повідомили, що поблизу їхнього автомобіля також у лісосмузі без ознак життя лежить жінка. Також пояснив, що він є двоюрідним братом покійної ОСОБА_8 та про те, що стався наїзд саме на неї, він дізнався тільки тоді, коли приїхав її чоловік ОСОБА_5 . За кермом знаходився обвинувачений, так як він не має водійського посвідчення. Він не пропонував обвинуваченому взяти вину на себе.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що це сталося у вихідний день, вона була на роботі. Вона бачила як на швидкості проїхала машина, а перед цим вона бачила як її знайомі ОСОБА_5 проїхали з причепом, потім у них пробило колесо та вони з`їхали на узбіччя, причеп залишили на ньому, а на автомобілі поїхали ремонтувати колесо. Вказала, що вона була першим свідком, бачила, що саме ОСОБА_7 перебував за кермом автомобіля, так як його бачила, коли вони їхали на автомобілі. Також вказала, що бачила свідка ОСОБА_16 , який йшов в крові та кричав, що обвинувачений ОСОБА_7 наробив. Свідків ОСОБА_19 вона також знає, але на місці ДТП їх не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що вона є сусідкою потерпілих в с. Любимівка Вишгородського району Київської області. 13.08.2017 року вона їхала з м. Києва в с. Любимівка та бачила дорожньо транспорну пригоду, однак після того, як вона вже відбулася. Вона бачила на місці події швидку допомогу, автомобіль, який був в кюветі, чоловіка одного без футболки, він стояв з водою, а іншою рукою тримався за голову. Обвинувачений був в крові та інший чоловік також. Обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він є поліцейським Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області та 13.08.2017 року ним при виїзді на місце події було виявлено дорожньо транспортну пригоду, під час якої загинула жінка. Під час огляду місця події встановити хто був за кермом автомобіля обвинувачений ОСОБА_7 чи свідок ОСОБА_16 встановити не вдалося, вони сиділи на узбіччі дороги в стані алкогольного сп`яніння, а автомобіль знаходився в лісі, пошкоджень на останніх ніяких не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він є фельдшером лікарні. 13.08.2017 року відбулося ДТП на трасі смт. Димер Вишгородського району Київської області за 100 метрів від лікарні. Автомобіль виїхав з дороги до лісосмуги. Жінка була на узбіччі, він констатував її смерть. Бачив двох чоловіків, які ходили біля автомобіля. Один із чоловіків попросив умитися, оскільки у нього було посічено обличчя, але це був не обвинувачений ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що в той день, 13.08.2017 року він їхав з донькою та з друзями відпочивати. В момент ДТП він разом з донькою знаходився біля лікарні. На узбіччі дороги він бачив причеп, поруч з яким сиділа жінка. Потім на великій швидкості проїхав автомобіль, якій зніс з узбіччя причіп та жінку. Він підійшов до жінці, яка була без свідомості. Потім підійшов до водія автомобіля, який вибрався з автомобіля та побіг в сторону лікарні. Обвинувачений був на пасажирському сидінні.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що 13.08.2017 року вона з батьком чекали біля лікарні автомобіль, щоб їхати на озеро. Потім на великій швидкості проїхав автомобіль та збив жінку, яка знаходилась на узбіччі дороги. Вона бачила як водій виліз через пасажирське вікно та побіг до лікарні. Потім повернувся батько та вони сіли в автомобіль та поїхали.

Вина обвинуваченого підтверджується наступними, зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом огляду дорожньо транспорної пригоди від 13.08.2017 року, схемою до протоколу огляду місця події від 13.08.2017 року та ілюстративною фототаблицею до нього, відповідно до якого видно зображення місцевості ДТП, зображення трупа, пошкодження на тілі трупа, зображення автомобіля та пошкодження автомобіля;

-даними з висновку експерта № 12-1/1733 від 23.08.2017 року за результатами судово інженерно технічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні №0000446, встановлено, що встановити експертним шляхом розташування відносно елементів проїзної частини та на якій смузі руху, відбувся наїзд автомобілем «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 не надається можливим, в зв`язку з відсутністю необхідного для цього комплексу слідової інформації.

-даними з висновку експерта № 12/1/1734 від 22.08.2017 року за результатами судово інженерно технічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні №0000446, встановлено, що рульове керування автомобіля «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. Система робочого гальма автомобіля «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно несправному через деформацію та зміщення нижнього важеля правого переднього колеса. Дане пошкодження виниклої в процесі ДТП. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено.

-даними з висновку експерта № 453 від 18.08.2017 року за результатами судово токсикологічної експертизи крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що в крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,42 %. Метилового спирту, а також пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

-даними з висновку експерта № 7/Д/№241 тр. 2017 р. від 25.08.2017 року за результатами судово - медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_8 , 1975 р.н., встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала від множинних переломів кісток скелета із пошкодженням внутрішніх органів із розвитком крововтрати, вказане також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 241 від 14.08.2017 року ОСОБА_8

-схемою організації дорожнього руху на ділянці автомобільної дороги місцевого значення О-100806 Димер Любимівка - Сичівка км 2-800-км 4+200, на ділянці якої від дорожнього знаку 5.46 «Кінець населеного пункту (Димер)» (км 3+400) в напрямку с. Федорівка максимальна допустима швидкість руху складає 90 км/год.

-Даними з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 217 від 13.08.2017 року, складеного о 19 год. 55 хв. КЗ «Вишгородська ЦРЛ» встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував в стані алкогольного сп`яніння.

-Даними з висновку експерта № 12-1/1732 від 28.08.2017 року за результатами інженерно технічної експертизи встановлено, що в заданій дорожньо транспортній ситуації, при заданому комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 та п.п. б) п. 12.9 ПДР України. Технічна можливість попередити наїзд на пішохода та зіткнення з причепом, при заданому комплексі вихідних даних, полягала у виконанні водієм автомобіля «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимог п. 12.1 ПДР України. В заданій дорожній ситуації невідповідність дій водія автомобіля «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 вимогам п. 12.1 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди.

Перелічені докази узгоджуються між собою, взаємопов`язані, в сукупності доповнюють один одного, беззаперечно й достатньо підтверджують вину обвинуваченого у заподіянні смерті потерпілої ОСОБА_8 .

Суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не керував вказаним транспортним засобом, а керував свідок ОСОБА_16 , оскільки його пояснення суперечать детальним, чітким та послідовним поясненням свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Зокрема, свідок ОСОБА_16 , який знаходився в автомобіля на пасажирському сидінні, підтвердив, що обвинувачений керував транспортним засобом та вчинив даний злочин, свідок ОСОБА_13 , який підтвердив, що саме обвинуваченому ОСОБА_7 він передав свій автомобіль та свідок ОСОБА_18 , яка особисто бачила за кермом автомобіля обвинуваченого.

Звертаючи увагу на те, що покази обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю спростовуються вище перехованими доказами і які узгоджуються з фактичними обставинами справи, суд розцінює позицію обвинуваченого про не визнання своєї вини у скоєнні інкримінуємого кримінального правопорушення як бажання уникнути від відповідальності та покарання за скоєння тяжкого злочину.

До показів свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 суд також відноситься критично, оскільки не узгоджуються між собою та не підтверджуються належними доказами, а саме перебування вказаних свідків на місці дорожньо-транпортної пригоди. Окрім того, спростуваються іншими доказами, які були дослідженні у судовому засіданні, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , які вказали, що на місці ДТП були відсутні будь-які інші особи.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених письмовими доказами, поясненнями свідків та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, кваліфікованого за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , встановлена та доведена.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 50 та 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем тимчасового проживання характеризується негативно, не працює.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України слід визнати вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд, враховуючи, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, і ніхто не може свавільно позбавити її життя, приймаючи до уваги ступінь тяжкості і обставини вчиненого злочину, а також тяжкість наслідків, що настали, та враховуючи думку потерпілих щодо суворої міри покарання, вважає, що відбувати покарання ОСОБА_7 повинен лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідно призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

З огляду на обставини вчиненого злочину, нехтування обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, судом окремо зазначається про наявність достатніх підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.

Крім того, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10 липня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ст. 246 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Відповідно до довідки Вишгородського районного суду Київської області штраф засудженим ОСОБА_7 не сплачено, у зв`язку із чим остаточне покарання ОСОБА_7 необхідно призначити із застосуванням вимог ч.1 ст. 71 та ч.3 ст.72 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування заподіяних матеріальних збитків в сумі 23513 грн. 56 коп. суд задовольняє в повному обсязі, оскільки вказані витрати документально підтверджені, а згідно зі ст. 128 КПК України, ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Щодо вимог потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_5 про відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з врахуванням вимог ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, з огляду на перенесену потерпілими глибину душевних страждань, що пов`язані зі смертю рідної людини, вимушеними змінами у життєвих планах і стосунках, а також з огляду на засади розумності і справедливості, ступінь вини обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 200000 грн. кожному.

Процесуальні витрати, у відповідності до ст. 124 КПК України, за проведення експертиз у сумі 3016 гривень 66 коп. слід стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Садова, 20 повернути власнику за належністю.

Керуючись статтями 100, 124, 369-375 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 7 (семі) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки та штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.07.2017 року, який виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання - 13 серпня 2017 року.

В строк покарання за даним вироком зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, з урахуванням вимог ст.72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на відшкодування заподіяних матеріальних збитків у розмірі 23513 (двадцять три тисячі п`ятсот тринадцять) грн. 56 копійок та відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3016 грн. 66 коп.

Речовий доказ по справі: автомобіль марки «Geely» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Садова, 20 повернути власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасники судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1