№1-кп/760/1879/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0008847 від 03.08.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городище Черкаської обл., громадянки України, освіта середня, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

13.09.2017 ОСОБА_2 на підставі наказу було прийнято на роботу на посаду контролера касира ТОВ «ЛК- ТРАНС» до магазину «ЛотОК».

13.09.2017 між ТОВ «ЛК-ТРАНС» (ЄРДПОУ 37470510) в особі директора ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору працівник, що займає посаду контролера - касира, безпосередньо зв`язану з продажем (видачею, збереженням) товарів (продукції), їх підготовкою до продажу (видачі, збереження) приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей.

Згідно п.3 Договору у випадку заподіяння шкоди підприємству винними протиправними діями (бездіяльністю) працівниками, внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків, відносно працівника може бути застосована кримінальна відповідальність згідно Кримінального кодексу України.

Пункт 5 Договору передбачає, що його дія розповсюджується на увесь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями підприємства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення та з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок матеріальних цінностей товариства, яке їй було ввірене, ОСОБА_2 , діючи з корисливих спонукань, всупереч врегульованим законом суспільним відносинам у сфері власності та всупереч інтересам ТОВ «ЛК-ТРАНС» з 01.07.2018 по 24.07.2018 діючи умисно, керуючись єдиним злочинним умислом, перебуваючи в приміщенні магазину «ЛотОК», що по проспекту Повітрофлотському, 20/1 в м. Києві, здійснила продаж товарів, які належить ТОВ «ЛК-ТРАНС» без надання фіскальних чеків покупцям та в подальшому анулювавши їх.

Згідно довідки ТОВ «ЛК-ТРАНС» ОСОБА_2 у вказаний період часу, протиправно, привласнила грошові кошти у розмірі 781,91 гривень, які належать ТОВ «ЛК-ТРАНС» та розпорядилася ними на власний розсуд, чим завдала ТОВ «ЛК-ТРАНС» ((ЄРДПОУ 37470510) майнового збитку на вищевказану суму.

В ході досудового розслідування між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_2 було укладено угоду про примирення, зі змісту якої вбачається, що остання повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України за обставинами, як вони викладені в обвинувальному акті; завдана правопорушенням матеріальна шкода відшкодована потерпілому в повному обсязі, у зв`язку з чим сторони угоди дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

У судовому засіданні представник потерпілого та обвинувачена просили затвердити цю угоду, оскільки вона укладена ними добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примиренення.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_2 повністю визнала себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорювала, у вчиненому щиро розкаялась і пояснила, що вона цілком розуміє, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також їй зрозуміло, що наслідком затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями п.1 ч.3 ст. 394, п.1 ч.3 ст.424 та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні теж пояснив, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що угода про примирення від 30.08.2018 року, укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_2 підлягає затвердженню, оскільки дії останньої правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, угода укладена добровільно та її умови відповідають інтересам суспільства і не суперечать вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 191 КК України та загальним засадам призначення покарань, крім того, суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України підтверджена, а тому суд вважає необхідним призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись ч. 3 ст. 469, статтями 471, 473, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 30 серпня 2018 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_2 .

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу - 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят), без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

При цьому, відповідно до положення ч. 3 ст. 394 КПК України, цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1