Провадження № 1-кп/761/1116/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження № 0000291 від 15.10.2015 по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджану, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Шевченківського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні уважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники заперечували проти призначення обвинувального акта до досудового розгляду, вказали, що в супереч ст. 291 КПК України даний обвинувальний акт складений та підписаний не уповноваженою особою слідчим з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС з огляду на те, що Податковий кодекс України не передбачає такого органу досудового розслідування, як податкова міліція, з 01.01.2017 року слідчі підрозділи податкової міліції втратили повноваження щодо здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень. Одночасно зазначили, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, містить неконкретні та суперечливі відомості, не містить чітких та однозначних даних про обставини події кримінального правопорушення (час, спосіб, мету, мотив вчинення злочину), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відсутнє зазначення, що є моментом вчинення даного злочину, які дії особа вчинила, чи від яких утрималася при ухиленні від сплати податку. Вказали, що в обвинувальному акті відсутнє посилання на конкретні редакції Закону, порушення яких інкримінується ОСОБА_6 , в тому числі положень Податкового Кодексу України, який зазнав змін в період з липня 2012 по 2-16 року, що позбавляє обвинуваченого визначитися, порушення якого саме положення закону та в якій редакції йому інкримінується при тому, що одночасно в обвинувальному акті не визначений момент вчинення злочину. Міститься також присилання на вчинення дії невизначеними особами, що не дозволяє судити про причетність чи непричетність ОСОБА_6 до дій таких осіб. Такі обставини суттєво порушують право на захист ОСОБА_6 у кримінальному провадженні. Також вказали про неправильне зазначення найменування обвинуваченого - ОСОБА_6 , в той час як згідно паспортним даним його ім*я - Євгеній . Також реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім.*я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Згідно пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч.1 ст.337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Так, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України - умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів особливо великих розмірах.

Ухилення від сплати податків ОСОБА_6 пов*язується в обвинувальному акті з обставинами підписання за допомогою електронного підпису податкової декларації за грудень 2012 року, що призвело до ухилення від сплати податків на додатну вартість у період з грудня 2012. Проте в кожному випадку зазначення дій ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 91 КК України не вказане місце, час вчинення особою конкретних дій, які утворюють склад кримінального правопорушення, не зазначено про неможливість в цих випадках встановити такі обставини. Натомість в обвинувальному акті зазначається лише про період податкової декларації, яку підписав ОСОБА_6 . Одночасно обвинувальний акт містить загальне посилання на вчинення дій невизначеним колом осіб, причетність до яких з обвинувального акта неможливо визначити. Таким чином, з урахуванням незазначення часу вчинення конкретних дій ОСОБА_6 та відсутності посилання на положення та редакцію закону, порушення якого інкриміноване ОСОБА_6 , такі обставини свідчать про суттєві недоліки обвинувального акта, фактично відсутність формулювання обвинувачення ОСОБА_6 з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, що перешкоджає вирішити питання підготовчого судового засідання, в тому числі щодо підсудності, обставин для закриття кримінального провадження, інших, віднесених до даної стадії.

Одночасно слід зазначити, що пред`явлене особі обвинувачення має бути чітким, містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення особи у вчиненні конкретних дій, які утворюють склад злочину, за відсутності зазначення дати, місця вчинення, є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення та його межі, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов*язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Крім того, всупереч вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не містяться анкетні відомості обвинуваченого відповідно до паспортних даних, згідно яких його ім*я - ОСОБА_7 , в той час як в обвинувальному акті вказано неправильно ОСОБА_7 .

Таким чином, з урахуванням того, що за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, наявні обставини, що перешкоджають подальшому судовому розгляду, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
При цьому суд враховує, що ст.338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення в суді, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Окрім того, такий недолік обвинувального акта в подальшому є перешкодою для суду розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України та порушенням права особи на розгляд кримінального провадження у найкоротший строк.
Такі суттєві недоліки обвинувального акту та його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи та вирішенню питань підготовчого судового засідання, визначених частиною 3 статті 214 КПК України.

Доводи сторони захисту про складання обвинувального акту не уповноваженим слідчим як особою, яка не уповноважена здійснювати досудове розслідування відповідно до Закону, до підготовчого судового засідання не віднесені у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, оцінці судом не піддаються.

З урахуванням наведеного обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000291 від 15.10.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя