Справа № 456/3981/17
Провадження № 1-кс/456/477/2018
УХВАЛА

іменем України

"16" липня 2018 р. слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Стрий Львівської області скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати відмову в задоволенні клопотання від 04.04.2018р. слідчої ОСОБА_4 та відсторонити останню від розслідування, щодо поданих нею двох клопотань. Повернути на дослідження два кримінальні провадження та зобов`язати доставити документи по попередніх кримінальних провадженнях, які згідно ухвали провадженням закриті. Визнати її, ОСОБА_5 потерпілою з подачі скарги 27.07.2016р. у державну екологічну інспекцію у Львівській області.
В обґрунтування скарги заявник покликається на те, що 17.04.2018р. ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області скасовано постанови слідчих Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінальних проваджень за №0000244 від 23.09.2017р. та № 0000015 від 22.01.2018р.. 24.04.2018р. вона звернулася з клопотанням до начальника Стрийського ВП про визнання її потерпілою, та не отримавши відповіді написала друге клопотання від 02.05.2018р.. Будучи на прийомі у начальника поліції, де була присутня слідча ОСОБА_4 , на її запитання щодо долі поданих нею, ОСОБА_5 , двох клопотань, ОСОБА_4 , відповіла, що мабуть відповідь на них відправили поштою, яка працює погано. Вона, ОСОБА_5 , попередила слідчого, щоб відповіді приходили вчасно, без півторамісячного запізнення. В подальшому, вона дійсно отримала конверти з відповідями, однак такі були підкинені у поштову скриньку, а відповідь не стосувалася її клопотання. Зазначає, що вона є потерпілою із подачі скарги до Державної екологічної інспекції у Львівській області 27.07.2016р.. Однак, слідча ОСОБА_6 свідомо розділила розслідування кримінального провадження на два різних провадження, одне із яких є розслідування злочину фальсифікації складеного протоколу № 1 від 04.08.2016р., яким ОСОБА_7 підмінив замість складеного акта від 10.08.2016р.. Впевнена, що слідча ОСОБА_4 з підробленими числами відправила їй копію постанови про відмову у задоволенні клопотання від 04.04.2018р., а тому вона не змогла вчасно звернутись зі скаргою до суду.
Скаржник ОСОБА_5 в судові засідання 06.06.2018р., 16.07.2018р. не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила.

Слідча ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, зазначивши її безпідставність.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні також заперечила проти скарги, просила в її задоволенні відмовити.
Заслухавши думку слідчого, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21 КПК України та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області 14.05.2018р. відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що Стрийським ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 від 10.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Постановою слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 4.05.2018 року ОСОБА_5 було відмовлено у визнанні її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.
Проте заявник в судове засідання не з`явилася та належно необгрунтувала підстави заяви, а саме якими діями та яку шкоду їй заподіяно, а відтак суд не може переконатись про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення. Тому, відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо заявленої вимоги про відсторонення слідчої ОСОБА_4 від розслідування, то згідно п.3 ч. 2 ст. 39 КПК України, виключно керівник органу досудового розслідування вправі, відсторонити слідчого від проведення досудового розслідування.
Що стосується, скарги в частині вимог про зобовязання слідчого визнати ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні, то така не підлягає задоволенню, оскільки кримінально-процесуальне законодавство не передбачає прийняття слідчим суддею імперативного процесуального рішення про визнання особи потерпілим, зокрема, не передбачено і прийняття такого рішення, як зобовязання слідчого вчиняти процесуальні дії на визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні.
Так відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на це законних повноважень забороняється.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі вищенаведеного, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_5 ..
Керуючись ст. 214, 216, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області - відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1