печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження №0000142 від 22.06.2018 року прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

06.09.2018 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження №0000142 від 22.06.2018 року прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Київською місцевою прокуратурою №6 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000142 від 22.06.2018, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2018 приблизно о 13.00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на літній терасі закладу швидкого харчування «KFC», що знаходиться в ТРЦ «Магелан», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13-В, попередньо увійшовши в довіру до ОСОБА_5 , шахрайським шляхом, під приводом можливості допомоги петерпілій у придбанні легкового автомобіля із країни Європи, заволодів грошовими коштами в розмірі 3 800 Євро (згідно курсу НБУ станом на 10.06.2018 р. ставить 115 520 грн.), що належать останній, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди у значному розмірі.
Прокурор вказує, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 .
17.08.2018 до матеріалів кримінального провадження долучено цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 на суму 115 520 гривень (що еквівалентно 3 800 Євро).
17.08.2018 слідчим винесено постанову про визнання ОСОБА_5 цивільним позивачем у кримінальному провадженні.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ОСОБА_4 на праві приватної власності перебуває земельна ділянка кадастровий номер :01:044:0024 що за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор вказує, що метою вказаного арешту є забезпечення відшкодування, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: забезпечення цивільного позову.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження №0000142 від 22.06.2018 року прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000142 від 22.06.2018, у формі позбавлення права на відчуження, нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2447 га, кадастровий номер :01:044:0024, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1