Справа № 396/1346/18
Провадження № 1-кп/396/166/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із винятковим цинізмом, тобто вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.296 КК України.
Судом встановлено та доведено, що 05 липня 2018 року в період з 15 год. до 18 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у нетверезому стані, знаходячись у громадському місці, а саме на вулиці Алєксєєва в селі Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області, діючи з хуліганських мотивів та проявляючи при цьому винятковий цинізм із очевидною демонстративною зневагою до існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки та норм моралі, грубо порушуючи громадський порядок та ігноруючи наявних навколо оточуючих людей, не реагуючи на неодноразові зауваження громадян, виражався нецензурною лайкою у бік потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в цей час перебували на АДРЕСА_2 зі своїми малолітніми дітьми. В ході цих подій ОСОБА_6 продемонстрував жителям села свої оголені геніталії, що продовжувалося протягом 15 секунд, після чого продовжував озвучувати мешканцям села нецензурні слова.
В подальшому із місця вчинення злочину ОСОБА_6 зник на власному легковому автомобілі білого кольору ВАЗ-2101, своїми протиправними діями спричинив шкоду громадському порядку, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , - моральну шкоду, яка виразилась у погіршенні психологічного стану, внаслідок чого ОСОБА_4 упродовж декількох днів вживала заспокійливі засоби разом із своїми малолітніми дітьми.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із винятковим цинізмом, тобто вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.296 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні спочатку свою вину визнавав не в повному обсязі, згодом змінив свою позицію та визнав свою вину в повному обсязі, погодився із обставинами вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, у своїх показаннях надав повні та детальні пояснення стосовно способу вчинення ним хуліганських дій, пояснив, що дійсно в той день 05 липня 2018 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння, він їздив по селу на своєму легковому автомобілі, сусіди потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 робили йому зауваження з приводу великої швидкості їзди на автомобілі, у зв`язку з чим він відреагував агресивно, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, після чого продемонстрував непристойні частини свого тіла, ці події відбувалися в громадському місці, на узбіччі дороги біля входу до його подвір`я. Він усвідомив свою вину, у вчиненому щиро кається, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, просить суворо його не карати.
Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили обставини, які викладені в обвинувальному акті, пояснили, що в той день 05.07.2018 року обвинувачений ОСОБА_7 в нетверезому стані керував своїм автомобілем, на великій швидкості порушував правила дорожнього руху, з приводу чого вони робили йому зауваження, на які він реагував агресивно, висловлювався брутальною лайкою, події відбувалися на дорозі біля входу до будинку обвинуваченого ОСОБА_7 . Поряд із ними були їх малолітні діти, в присутності яких ОСОБА_7 оголив свої статеві органи та демонстрував їх. Просять суворо його не карати.
В судовому засіданні малолітня свідок ОСОБА_8 , в силу свого вікового розвитку, надала покази, які в основних деталях узгоджуються із показаннями обвинуваченого та потерпілих, повідомила, що ОСОБА_6 в той день висловлювався поганими словами та показував непристойні частини свого тіла.
Після надання обвинуваченим ОСОБА_6 зізнавальних свідчень прокурор відмовилась від допиту інших свідків, й інші учасники судового процесу не наполягали на їх допиті.
Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_6 доводиться також дослідженими письмовими доказами: витягом про внесення відомостей до ЄРДР, письмовими заявами потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_6 хуліганських дій, протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії.
Судом роз`яснено учасникам процесу наслідки відмови від допиту нез`явившихся свідків, суд переконався у добровільності позицій учасників процесу, впевнився у правильному розумінні учасниками обставин, які викладені в обвинувальному акті. Також суд переконався, що зізнавальні покази надані не внаслідок помилки чи невірного сприйняття обвинуваченим обставин.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілих, свідка ОСОБА_8 , дослідивши письмові матеріали, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого доведена повністю, дослідженими доказами встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, на грунті явної неповаги до суспільства, діючи з винятковим цинізмом, вчиняв хуліганські дії відносно оточуючих осіб, в т.ч. й щодо потерпілих, висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою та демонстрував непристойні частини свого тіла.
Вказані обставини об`єктивно підтверджуються належними та достовірними доказами, повно та всебічно дослідженими в судовому засіданні, які логічно узгоджуються між собою та переконують суд у винуватості обвинуваченого, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані по ч.1 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із винятковим цинізмом.
Суд переконався, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення за ч.1 ст.296 КК України, наявні усі обов`язкові елементи об`єктивної сторони злочину, які відокремлюють його від адміністративного правопорушення дрібного хуліганства.
Судом взято до уваги правовий висновок вищого суду, згідно якого «для кваліфікації дій особи за ст.296 КК обов`язковим є наявність умислу винного саме на порушення громадського порядку» (постанова ВСУ у справі №5-17кс12 від 04.10.2012 р.).
Зокрема, протиправні дії обвинуваченого були спрямовані проти громадського порядку, тобто проти усталених взаємовідносин громадян між собою та суспільством, заснованих на загальноприйнятих правилах співжиття, спокійних умов побуту та відпочинку людей. Так, на правомірні зауваження потерпілих обвинуваченому на очевидні порушення ним правил дорожнього руху, останній почав неадекватно реагувати, вчиняючи при цьому хуліганські дії. Висловлюючись в громадському місці, яким є загальнодоступна частина населеного пункту, нецензурною лайкою в адресу присутніх громадян, обвинувачений проявляв явну неповагу до суспільства. При цьому об`єктивна сторона протиправних дій мала умисний та активний характер, обвинувачений усвідомлено діяв з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи на меті у грубій формі порушити існуючий громадський порядок.
Судом також встановлена обов`язкова ознака кримінально караного хуліганського діяння винятковий цинізм, оскільки дії обвинуваченого мали відкрите вираження, очевидне для винного та інших осіб зневажливе ставлення до громадського порядку, ігнорування існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, моральності, добропристойності.
Демонстративно оголяючи при сторонніх особах свої статеві органи, нехтуючи присутністю малолітніх дітей, обвинувачений проявляв свою безсоромність, тобто проявляв винятковий цинізм.
Вказаний висновок суду відповідає роз`ясненням, викладеним у постанові ПВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року, згідно якого «При вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч.1 ст.296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.» (п.п. 3,4 Постанови).
Вивченням особи ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, одружений, утриманців не має, має постійне місце проживання, являється особою з інвалідністю.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , у відповідності зі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, оскільки останній визнав свою вину, усвідомив протиправність своїх дій, обіцяв в подальшому не допускати правопорушень. Обтяжуючою покарання обставиною, у відповідності зі ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, наведені вище дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, знаходить необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.
Також суд вважає за необхідне застосувати ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, оскільки, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується, одружений та має постійне місце проживання, зважаючи на викладені у досудовій доповіді рекомендації, його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства. У зв`язку із звільненням обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на нього слід покласти обов`язки, згідно ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати та речові докази відсутні, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання - обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
Згідно із ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до вказаного органу.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1