Провадження № 1-кс/127/8016/18
У Х В А Л А
Іменем України
25 червня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, засудженого у 1997 році Немирівським районним судом за статею 206 КК України (в редакції закону від 1960 року), внаслідок статті 89 КК України судимість погашена, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_6 , 25.06.2018 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2018, близько 14 години 45 хвилин водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Skania 124L», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням м. Гайсин м. Вінниця, в напрямку м. Немирів, неподалік с. Райгород Немирівського району Вінницької області, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, відволікся від керування, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку по належній смузі руху.

Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Водій ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, зокрема у п.п. 2.3. зазначено: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; у п. 2.9 зазначено: водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; у п. 10.1 зазначено: "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху"; у п. 12.1. зазначено: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення водієм ОСОБА_4 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із спричиненням смерті ОСОБА_8 .

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку ст. 208 КПК України 23.06.2018 о 21 годині 10 хвилин, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, засудженого в 1997 році Немирівським районним судом за ст. 206 КК України (в редакції закону від 1960 р.), внаслідок ст. 89 КК України судимість погашена.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.06.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; іншими доказами зібраними в ході досудового слідства.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Кримінальне правопорушення вчинено у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною та буде впливати при призначенні покарання. Кримінально каране діяння, вчинене підозрюваним призвело до смерті малолітньої особи, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь своєї вини та тяжкість покарання, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Підозрюваний ОСОБА_4 в 1997 році був судимий Немирівським районним судом за ст. 206 КК України (в редакції закону від 1960 р.) до позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваний не визнає, у вчиненому не розкаявся, натомість, перекручуючи об`єктивно встановлені обставини, дає неправдиві показання, не сприяє слідству у встановленні всіх обставин кримінального правопорушення, а навпаки намагається ввести слідство в оману з метою уникнення відповідальності.

Окрім того, ОСОБА_9 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не одружений, що є ще одним ризиком, який дає слідству підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може ухилятися та переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Як пояснює сам підозрюваний, після зіткнення та зупинки його автомобіля, він, усвідомлюючи факт настання летального наслідку, не підійшов до потерпілих, не вжив заходів щодо надання допомоги, виклику на місце події швидкої медичної допомоги, натомість почав вживати пиво. Така поведінка підозрюваного відповідним чином характеризує його особу з негативної сторони.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних, соціальні зв`язки та чинники, репутацію підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність обтяжуючої обставини, вид передбаченого покарання, поведінку підозрюваного після пригоди та під час надання пояснень з приводу виникнення пригоди, орган досудового слідства вважає, що єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки інші більш м`які види запобіжних заходів не усунуть наявні ризики.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінуємого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання (підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років), наявність обтяжуючої обставини, відсутність міцних соціальних зв`язків, репутацію та характеристику підозрюваного, посткримінальну поведінку, а також наявність вище перелічених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може ухилятися, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засідані просили відмовити в обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000264, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 23.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

24.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Проаналізувавши зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000264 від 25.06.2018, протоколу допиту підозрюваного від 24.06.2018, протоколу затримання підозрюваного від 23.06.2018, повідомлення про підозру від 24.06.2018 слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, неодружений, не працює, будь - яких осіб на утриманні не має.

На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає в повному обсязі, співпрацює зі слідством. Крім того, на думку суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку, оскільки сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому суд дійшов висновку про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, суд враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 -178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 21 серпня 2018 року (в межах строку досудового розслідування)

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3. носити електронний засіб контролю.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 21 серпня 2018 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя