судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду
справа № 362/4372/13-к
провадження № 51-4150км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду постановою від 17 липня 2018 року касаційні скарги прокурорів, які брали участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій залишив без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишив без зміни,
Не погоджуюсь із зазначеним судовим рішенням виходячи з наступного.
Так, за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2016 року:
- ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 366 КК до покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 2 роки та відповідно до ч. 5 ст. 74 КК звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
- ОСОБА_2 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 212 КК та ч. 4 ст. 358 КК за відсутністю в її діях складу зазначених злочинів та виправдано;
- ОСОБА_3 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358 КК за відсутністю в його діях складу злочину та виправдано.
Апеляційний суд Київської області ухвалою від 15 березня 2017 року вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишив без зміни.
ОСОБА_2 визнано винуватою у тому, що вона, будучи службовою особою - головним бухгалтером ТОВ «Магістраль-Будсервіс», підробила підпис з наслідуванням підпису ОСОБА_4 в графі «Керівник ОСОБА_4 » податкової декларації з податку на додану вартість підприємства ТОВ «Магістраль-Будсервіс» за листопад 2010 року з додатком №5 до неї, тобто склала і видала завідомо неправдиві офіційні документи шляхом внесення до них неправдивих відомостей.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_2 обвинувачувалася у тому, що вона, будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності - головним бухгалтером ТОВ «Магістраль-Будсервіс», завідомо знаючи про безтоварність фінансово-господарських операцій між вищевказаним підприємством та ТОВ «Євросонік», вчинивши службове підроблення та використавши завідомо підроблені ОСОБА_3 документи видаткові накладні від фіктивного підприємства ТОВ «Євросонік», які насправді даним підприємством не виписувались та не підлягали включенню до податкового кредиту підприємства, ухилилась від сплати податків в особливо великих розмірах, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді несплаченого за листопад 2010 року до бюджету податку на додану вартість на загальну суму 2 247 298 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
ОСОБА_3 майстер виробництва ТОВ «Магістраль-Будсервіс» обвинувачувався в тому, що він в період часу з 1 жовтня 2010 року по 17 грудня 2010 року підробив офіційні документи, а саме: поставив свій підпис у видаткових накладних про нібито отримання в листопаді 2010 року від фіктивного підприємства ТОВ «Євросонік» товарно-матеріальних цінностей, які насправді не постачалися.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 419 КПК у мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, зазначаються: встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
З урахуванням зазначеного, на мою думку, такими, що заслуговують на увагу, є доводи касаційних скарг прокурорів про істотне порушення вимог п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 419 КПК судом апеляційної інстанції, оскільки останнім не зазначено належних мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та не зазначено підстав, з яких апеляційну скаргу прокурора визнано необґрунтованою, а саме не надано оцінки доводам апеляційних скарг про те, що:
- обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ґрунтувалось не лише на даних податкових повідомлень-рішень про нарахування заборгованості по сплаті податку на додану вартість, які в подальшому було скасовано, а й на інших доказах;
- директор ТОВ «Євросонік» ОСОБА_5 , якою нібито підписаний договір купівлі-продажу від 25 жовтня 2010 року між цим підприємством та ТОВ «Магістраль-Будсервіс», не має відношення до відкриття та господарської діяльності ТОВ «Євросонік», у зв`язку чим, вказане товариство не могло постачати товари для ТОВ «Магістраль-Будсервіс», а його реквізити використано ОСОБА_2 для зменшення податкового зобов`язання;
- експерт ОСОБА_6 суду повідомила, що нею при проведенні судово-економічної експертизи з об`єктивних причин досліджено не всі матеріали кримінального провадження, що могло вплинути на результати експертизи;
- судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про проведення додаткової судово-економічної експертизи.
Тому, приймаючи до уваги зазначене, вважаю, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги всі зазначені прокурором доводи ретельно не перевірив, не надав їм відповідної оцінки і свого рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції належним чином не мотивував, чим порушив вимоги ст. 419 КПК при розгляді апеляційної скарги, що ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення у зв`язку з чим, на мою думку, відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підстави для його скасування та у зв`язку з цим, часткового задоволення касаційних скарг, оскільки при наявності вказаних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, відсутні обґрунтовані підстави для надання оцінки доводам касаційної скарги в іншій частині.
Суддя ОСОБА_1