Справа № 466/593/14
У Х В А Л А

15 травня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника органу пробації: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові клопотання ОСОБА_4 про звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, -

В С Т А Н О В И В:

вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 22 березня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 189 КК України, ч. 1 ст. 365 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим призначено остаточне покарання у виді 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки.

ОСОБА_4 покликається на те, що незважаючи на судимість приватна юридична фірма «Фенікс» після проходження стажування, запропонувала посаду юриста та у листопаді 2017 року прийняла на роботу. Посада юриста передбачає частих відряджень, у том у числі за межі України які можуть бути терміновими і довготривалими. Однак на даний час виконання додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади в правоохоронних органах, стало серйозною перешкодою для роботодавця, а саме: для вільного перетину державного кордону України, а також для роботи за її межами, що може остаточно залишити сім`ю без засобів на існування. Зважаючи на скрутну економічну ситуацію в Україні, я не можу знайти відсутня можливість знайти іншу роботу, яка б надавала можливість утримувати сім`ю та допомагати безробітним батькам. Станом на 22 березня 2018 року ОСОБА_4 відбуто 2/3 терміну додаткового покарання. Вважає, що вказані обставини в сукупності свідчать про наявність підстав для звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавленням права займати посади в правоохоронних органах.

ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини. Просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання не заперечив.

Представник СРСП Львівського МВ з питань пробації проти задоволення клопотання не заперечила, зазначивши, що за час перебування на обліку ОСОБА_4 порушень порядку та умов відбування додаткового покарання не допускав, правопорушень не вчиняв

Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації, засудженого, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26. 04. 2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини більш м`яким покарання» вказано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини більш м`яким покарання» врегульовано, що згідно з ч. 1 ст. 81 Кримінального кодексу України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому, таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Як встановлено судом, вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 22 березня 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 365 КК України та ч. 2 ст. 189 КК України у виді 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки. На підставі ст. 54 КК України ОСОБА_4 позбавлено спеціального звання капітан міліції.

На підставі ч. 1 п. 1 ст. 72 КК України, Закону України „Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 27 грудня 2013 року по 21 грудня 2015 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і вважати ОСОБА_4 таким, що відбув призначене покарання за цим вироком.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 15 листопада 2017 року працює на посаді юриста в комерційно-виробничому консультативному приватному підприємстві «Фенікс», має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 2007 року народження.

Крім того, встановлено, що за час відбування додаткового покарання, ОСОБА_4 порушень порядку та умов відбування додаткового покарання не допускав, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи наведене та зважаючи на те, що засуджений свою вину повністю усвідомив, нових кримінальних правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, займається юридичною діяльністю, відбув основне покарання, на даний час відбув більше 2/3 строку додаткового покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах за вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 22 березня 2016 року.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 22 березня 2016 року.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1