У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003217 від 09.10.2016 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ч.1 ст.382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003217 від 09.10.2016 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ч.1 ст.382 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає, вважає можливим доручити уповноваженому органу з питань пробації скласти досудову доповідь.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила клопотання про проведення судового розгляду без її участі. Представник потерпілої ОСОБА_6 просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 просила постановити ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки такий не відповідає нормам статті 291 КПК України. Крім того, просила врахувати, що вона проживає саме за адресою АДРЕСА_1 , а не за адресою АДРЕСА_2 , яка вказана в обвинувальному акті, зверталась з заявою про перегляд заочного рішення ще у в грудні 2016 року, на досудовому розслідуванні вона клопотала про участь захисника, разом з тим на досудовому розслідуванні їй такого не надали. Крім того, вказує, що копію обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування їй було надано тільки в попередньому підготовчому судовому засіданні. На дорученні уповноваженому органу з питань пробації скласти досудову доповідь не наполягає.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_8 підтримав думку обвинуваченої ОСОБА_5 під час проведення підготовчого судового засідання, просив постановити ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки такий не відповідає нормам статті 291 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту та додані до нього документи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Згідно ст. 110 ч. 4 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України. Так, стаття 291 КПК України містить в собі вичерпний перелік відомостей, які мають міститися в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Частина третя та четверта зазначеної статті визначила, що обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
В підготовчому судовому засіданні, після виконання вимог ст. 342-345 КПК України дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду.
На стадії підготовчого провадження суд не вправі робити висновки щодо достатності чи недостатності доказів, їх належності чи неналежності. Крім того, нормами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам КПК України. Процесуальні порушення, як підстави для повернення обвинувального акта, нормами ст. 314 КПК України не передбачені.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, в ньому зазначено усі передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України відомості.
Суд враховує, що згідно ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 29.11.2017 року вказано, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 відповідає вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, й зокрема, пункту 5 частини 2 цієї ж статті містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Обвинувачення містить інформацію про місце вчинення кримінальних правопорушень, про що детально наведено вище. Викладаючи фактичні обставини кожного кримінального правопорушення, слідчий в обвинувальному акті послався на час, місце та спосіб його вчинення, як це встановлено досудовим розслідуванням. Крім того, вказано, що в обвинувальному акті наявний текст «Формулювання обвинувачення», після якого міститься детальне описання встановлених слідчим фактичних обставин кримінального правопорушення. Обвинувальний акт містить відомості, наявність яких вимагає ч.2 ст.291 КПК України. Також вказано, що решта наведених вище висновків місцевого суду не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту в порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Угоди у кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 468 470, 472 КПК України від учасників кримінального провадження до суду не надходило.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.
Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні.
Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 5 ст. 314, ч. 1 ст. 314-1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді. З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Згідно положень ч. 5 ст. 314 КПК України вбачається, що доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь є правом, а не обов`язком суду. Враховуючи думку сторін судового провадження, суд дійшов висновку, що в дорученні представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь потреби немає.
Керуючись ст.ст.314-317, 331 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження №0003217 від 09.10.2016 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ч.1 ст.382 КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 травня 2018 року на 14 год. 45 хв.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Роз`яснити учасникам провадження про їх право ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1