Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1355/18
У Х В А Л А
04.10.2018 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув внесене по кримінальному провадженню №0000428 від 19 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, слідчим СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 і погоджене прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бронька, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивченням клопотання із долученими до нього додатками та заслуховуванням учасників розгляду встановлено, що 19 квітня 2018 року, близько 07 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Івана Франка в м. Виноградів, в напрямку центра м. Виноградів, в порушення вимог п. 14.4 (а) «обгін заборонено на перехресті», п. 14.4 (б) «обгін заборонено на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м. перед ними», п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км./год.» Правил дорожнього руху України, не вжив всіх заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху не надавши перевагу у русі автомобілю марки «Mercedes Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр повороту ліворуч на перехресті вулиць Івана Франка Комунальна в м. Виноградів, внаслідок чого ОСОБА_5 допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 , з передньою лівою боковою частиною автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з подальшим зіткненням передньою частиною автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 з металевою огорожею вказаного перехрестя вулиць.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 74 від 08 червня 2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді саден шкірних покровів лівої гомілки по передній поверхні в верхній і нижній третині, які згідно п. 2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я або незначну втрату працездатності; тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м`яких тканин виличної ділянки зліва, забою головного мозку легкого ступеня, які згідно п. 2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасного терміну розладу здоров`я або незначну втрату працездатності; тілесних ушкоджень у вигляді уламкових переломів передньої та латеральної стінок лівої гайморової пазухи із зміщенням уламків дозаду, що ускладнились вторинними гемосинуситом, перелому виличної кістки із зміщенням уламків, які згідно п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості; тілесні ушкодження у вигляді закритого лінійного перелому лускоподібної частини лівої скроневої кістки, згідно п. 2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як тяжкі тілесні пошкодження.

Згідно висновку експерта № 10/173 від 18 вересня 2018 року з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Польської Республіки НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , який не дотримався вимог пунктів 14.6 (а), 14.6 (б) та 12.4 Правил дорожнього руху України, проявив злочинну самовпевненість, виїхав на зустрічну смугу руху, не надавши перевагу у русі автомобілю марки «Mercedes Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр повороту ліворуч на перехресті вулиць Івана Франка Комунальна в м. Виноградів, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною свого автомобіля марки «Volkswagen Golf», з передньою лівою боковою частиною автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313», з подальшим зіткненням передньою частиною автомобіля марки «Volkswagen Golf» з металевою огорожею вказаного перехрестя вулиць.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України стали причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бронька, Іршавського району, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, раніше не судимий.

29 вересня 2018 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 ніде не працює, вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, з метою пошуку роботи виїхати за межі Закарпатської області, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, а тому застосування особистого зобов`язання буде достатньо ефективним запобіжним заходом для запобігання наведеним ризикам.

Слідчий вважає, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства.

При розгляді прокурор та слідчий підтримали клопотання з викладених підстав, та просять задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Проаналізувавши встановлені при розгляді клопотання обставини на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також той факт, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства, тому суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186, 194 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 04 жовтня 2018 року до 03 грудня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- з`являтись до старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Виноградів, Виноградівського району, Закарпатській області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 ..

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя ОСОБА_1