В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець кримінальне провадження №0000213 від 16.06.2018 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Боромля Тростянецького району Сумської області, громадянина України, освіта базова вища, не працює, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2004 р.н., 2017 р.н., зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В період з квітня 2018 року по теперішній час (точної дати та часу у ході розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи всупереч вимогам статей ст.125, ст.126, п. б) ст.211 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення фактично заволодів земельними ділянками державної форми власності: площею 11,0 га (угіддя - рілля), з кадастровим номером №:00:002:1075, засіявши її посівом гречки.
Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №310-ДК/445 АП/09/01/18 від 15.06.2018 головним спеціалістом - державним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель у Великописарівському, Краснопільському, Охтирському, Тростянецькому районах ОСОБА_6 встановлено, що земельна ділянка площею 11,0 га (угіддя-рілля), з кадастровим номером №:00:002:1075 використовується за відсутності відповідного рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї.
Відповідно до розрахунків Головного управління Держгеокадастру в Сумській області розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття зазначених земельних ділянок на території Боромлянської сільської ради складає 14263 грн. 13 коп.
Згідно інформації відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №558/111-18 від 12.06.2018 частина вищевказаної земельної ділянки відноситься до агровиробничої групи ґрунтів 41д земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка відноситься до переліку особливо цінних груп ґрунтів.
Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельної ділянки особливо цінних земель.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , досягнуто та підписано угоду від 18.06.2018 про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та плідно співпрацювати при розслідування та розкритті кримінального провадження, у т.ч. надавши слідству правдиві та ґрунтовні показання щодо всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, причетності, участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення інших осіб.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
В угоді передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Розглядаючи угоду про визнання винуватості, суд виходить з таких мотивів.
Відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статтею 197-1 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_4 визнав себе винуватим, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості.
Під час судового розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 2 статті 197-1 КК України, не оспорює пред`явлене обвинувачення.
ОСОБА_4 пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 4 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Обвинуваченому судом роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України, а також роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Шляхом опитування обвинуваченого суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду, вважав її такою, що відповідає вимогам закону, його підзахисний згоден на її затвердження, добровільно уклав угоду.
ОСОБА_8 просив затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена сторонами добровільно, наслідки її укладення сторонам зрозумілі. Просить суд врахувати як обставини, що пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину - щире каяття, активне сприяння слідству, добровільне відшкодування збитків.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині, добровільне сприяння слідству у розкритті злочину, добровільне відшкодування збитків. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не установлено.
Дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується позитивно за місцем проживання, не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей.
Також суд вважає, що є підстави призначити обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, призначивши покарання більш м`яке, ніж передбачене санкцією частини інкримінованої статті, врахувавши сукупність пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, що підтверджено квитанцією про сплату коштів, тобто із застосуванням ст.69 КК України, є підстави для призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн..
Долю речових доказів суд не вирішує, так як арешт на вказану земельну ділянку не накладався та рішень про її передачу під охорону також слідчим не приймалось.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався .
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 18 червня 2018 року, укладену між начальником Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим та його захисником вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України.
Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в п.2 ч.4 ст.394 КПК України
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору
Суддя ОСОБА_1