Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2054/18
Провадження № 1-кс/572/593/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни клопотання старшого слідчого СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Сарненської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав до Сарненського районного суду Рівненської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, клопотання слідчого підтримав повністю, надав відповідні пояснення та наголосив на тому, що особа підозрюється у вчиненні злочину проти громадського порядку та моральності.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, не погодився із клопотанням слідчого про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати домашній арешт.

Матеріалами клопотання встановлено, що ОСОБА_4 04 липня 2018 року приблизно о 13 год. перебуваючи на території кладовища, що знаходиться в м.Сарни по вул.Ковельська, Рівненської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, проявляючи зневагу до моральних засад суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, ігноруючи елементарні правила моральності, протиправно, таємно, руками демонтував із могили померлої ОСОБА_6 2 бетонні плитки, розмірами 25х50 см. Та в подальшому за допомогою вказаних бетонних плиток підважив пам`ятник померлого ОСОБА_7 та намагався витягнути із землі металеву рейку марки «Р-5», розміром 15х200 см., яка слугувала укріпленням від просідання землі та горизонтального утримання стели пам`ятника, розташованої в межах могильної загорожі на місці поховання ОСОБА_7 , намагався таємно її викрасти, але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що на місці вчинення кримінального правопорушення був затриманий працівниками поліції.

19.07.2018 о 09 год. 10 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.297 КК України у кримінальному провадженні 0000700.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, інших даних.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Разом з тим, небезпека того, що підозрюваний буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями). Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя враховує те, що підозрюваний за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, раніше судимий:

Сарненським районним судом 29.06.2016р. за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання на 1 рік, 15.11.2017 засуджений Сарненським районним судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки. Крім того, на даний час у Сарненському районному суді на розгляді перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. ОСОБА_4 не є працевлаштованою особою, зі слів останнього перебував на момент події у стані алкогольного сп`яніння, офіційно не одружений, джерел до існування не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти моральності, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Також слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 згідно вироку від 15.11.2017р. Сарненського районного суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України був звільнений звільнений від відбування покарання терміном 3 роки

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді взяття під варту слідчим суддею перевірено та встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення слідчому судді доведена та сумнів не викликає, прокурором доведені, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання .

Такий висновок не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі протягом певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.

Приймаючи до уваги також і суспільний резонанс справ зазначеної категорії, в яких відображається і ставлення особи до інших соціальних цінностей, враховуючи наявність та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, обставини вчинення, враховуючи дані про особу підозрюваного, зважаючи на те, що дії підозрюваного ОСОБА_4 посягають на моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, заподіює моральну шкоду насамперед рідним і близьким померлих, порушує громадський спокій, слідчий суддя вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя окремо враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та приходить до висновку, що в даному випадку є неможливим застосування до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, що не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя,.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 196, 369, 371, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.297 КК України у кримінальному провадженні 0000700 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, тобто з 19.07.2018 року до 18.09.2018 року без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 18 вересня 2018 року до 17 год. 00 хв.

Взяти ОСОБА_4 під варту негайно в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 5 днів.

Ухвала підлягає негайному виконанню

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя.