Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/739/17
УХВАЛА
Іменем України

07 травня 2018 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
підозрюваного: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Крижополі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000078 від 21.02.2017 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 24.02.2005 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2ст. 185, 75 КК України 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 14.03.2005 Крижопільським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 06.10.2005 Калинівським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 94 КК України 4 роки позбавлення волі, застосовано примусові заходи медичного характеру в місцях позбавлення волі;

- 02.09.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України направлено на лікування у Вінницьку психоневрологічну лікарню з примусовими заходами медичного характеру з посиленим режимом нагляду,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В травні 2017 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000078 від 21.02.2017 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що що 20 лютого 2017 року близько 08.00 години ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи,через хвіртку зайшов на подвір`я домогосподарства, що належить ОСОБА_4 і яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_5 підійшов до житлового будинку та ударив ногою декілька разів по вхідних дверях з такою силою, що скоба від вхідних дверей випала та вхідні двері відчинилися. Після чого ОСОБА_5 проник всередину житлового будинку, де з житлової кімнати вчинив крадіжку майна а саме: бувшого у користуванні фотоапарату «NIKONCOOLPIXL23» вартістю 400 гривень, бувшого у користуванні бінокля, німецького виробника вартістю 350 гривень, бувшого у користуванні викидного ножа марки « MINCYANG» вартістю 120 гривень, блокнота вартістю 20 гривень, батарейки «АА» в кількості 4 шт. вартістю 2 гривні 50 копійок за одну на загальну суму 10 гривень, флеш - карти «TDK» на 4 GB вартістю 60 гривень, металевої запальнички вартістю 30 гривень. Таким чином ОСОБА_5 своїми діями заподіяв ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 990 гривень .

В подальшому викрадений фотоапарат « ОСОБА_7 здав в ломбард «Діамантовий Дім» , що розташований вул. Промислова 1 в м. Калинівка Вінницької області, отримавши при цьому 400 гривень, а бінокль продав невстановленій особі на центральному ринку в м. Вінниця за гроші в сумі 370 гривень. Виручені кошти витратив на власні потреби. Крім того частина викрадених речей а саме: викидний ніж, запальничку, флеш карту «TDK» на 4 GB , блокнот були вилучено та повернуто власнику ОСОБА_4 .
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), поєднана із проникненням у житло.

В ході досудового слідства була проведена судово-психіатрична експертиза, згідно висновку якої ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, підпадає під дію ст.19 ч.2, ч. 3 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусове лікування в психіатричній лікарні з посиленим наглядом.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .
Потерпілий ОСОБА_4 дав показання, що проживає в с. Заболотне зі своєю дружиною. В січні - лютому 2017 року до нього прийшов раніше невідомий йому чоловік ОСОБА_5 та сказав, що шукає його дочку ОСОБА_8 так як вони навчалися разом в Соколівській школі. Дочки на той час не було і він йому це повідомив, ОСОБА_5 повернувся та пішов. На другий день прийшовши з роботи, виявив що двері хати були відкриті та з будинку було викрадено бінокль, фотоапарат, ніж, запальничку та блокнот. Запідозрив у вчиненому ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 суду дав покази, що потерпілого знає та бував у внього дома перед крадіжкою один раз. В 2017 році коли саме не памятає, вдень зайшов на подвіря, щоб викрасти щось з хати. Двері були закриті на колодку. Декілька разів вдарив і скоби віддпали, а двері відчинились.. Коли зайшов до хати то викрав бінокль і фотоапарат. Фотоапарат здав в ломбард за 400 гривень, а бінокль продав невідомому чоловікові.
Захисник вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши всі докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з наступних підстав.
Так, судом на підставі досліджених доказів, встановлено, що суспільно-небезпечне діяння викрадення речей потерпілого ОСОБА_4 мало місце за обставин зазначених у клопотанні. Вказане діяння вчинено саме ОСОБА_5 вищенаведене знайшло своє підтвердження в досліджених судом та оцінених у сукупності наступних доказів, які взаємно узгоджуються один з одним та взаємно доповнюють одне одного.
Так, згідно письмових доказів, а саме: протокол огляду місця події (фототаблицями) від 21.02.2017, пенсійним посвідченням, вимогою про судимість, консультаційний висновок спеціаліста, довідками характеристики, протоколом огляду місця події (фототаблицями) від 22.02.2017, протоколом предявлення речей для впізнання від 23.02.2017, постановою про приєднання до справи речового доказу, довідкою - вартості.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизаи №117 від 09.11.2017 ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. Таким чином, він не міг віддавати звіт своїм діям й керувати ними. В теперішній час ОСОБА_5 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу та в теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до п.3 частини 1 статті 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Відповідно ч.1,ч.2 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;
2) чи вчинено це суспільно-небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;
3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;
4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка включає застосування покарання;
5) чи слід застосувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Отже, приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні та наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння мали місце, вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду і кваліфікація його дій є правильною за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), поєднана із проникненням у житло. В той же час, зважаючи на те, що ОСОБА_5 скоїв суспільно небезпечне діяння, перебуваючи у стані неосудності й на даний час він також не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, ОСОБА_5 з підстав визначеними положеннями ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними під час скоєння суспільно небезпечного діяння, потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд, при визначенні виду і міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння.
ОСОБА_5 скоїв суспільно небезпечне діяння, тяжкий злочин, перебуваючи в стані неосудності, тому суд, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчинення ним суспільно небезпечних діянь, вважає, що ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про те, що заявлене клопотання не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому є всі передбачені законом підстави для застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, оскільки в період вчинення суспільно небезпечних діянь він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання і на даний час не видужав.
Керуючись ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.19,93,94 КК України, ч.2 ст.292, 503,506,508,512,513,515 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим наглядом.
Речові докази по справі повернути за належністю.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя