Провадження № 11-сс/792/399/18
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000102, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2018 року за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2018 року накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000102 на купюру номіналом 50 Євро серійний номер № 18, купюри номіналом 200 гривень УЄ5339137, КЄ5100320, купюра номіналом 100 гривень наступних номерів СЄ3007182, купюри номіналом 5 грн ТВ0506647, УБ4137384, купюра номіналом 1 грн ПГ8427624, купюри номіналом 500 грн МА3693519, МВ3258771, ЗИ2277590, ФД8984061, ПИ4908771, ВЖ3151092, ВХ3361950, УЗ0168304, ФЗ6949313, МВ9162031, ЛД7593793, ФБ2536647, ЗИ0092752, МБ2395925, ЛВ7182940, ФЖ2049995, ЗГ5388095, УБ4719222, БТ0428404, ВТ6489864, первинне упакування від латексних рукавиць в яких проводився огляд місця події 16.05.2018 р., латексні рукавиці в яких проводився огляд місця події, мобільний телефон сірого кольору з полімерним чохлом, банківські пластикові картки комерційних банків України, а саме ПрАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , ІДЕА БАНК № НОМЕР_5 , пластикову магнітну картку, картку замісник №3/11, видану на ім`я ОСОБА_9 , службове посвідчення працівника поліції серія ХМП номер 002381 видане 18.10.2016 р. на ім`я ОСОБА_9 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Задовольняючи клопотання заступника начальника відділу РЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_10 погоджене з прокурором військової прокуратури Хмельницького гарнізону про накладення арешту на вищевказане майно слідчий суддя виходив з того, що зазначені речі є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення , втрати, знищення, передачі чи відчуження виникла необхідність в накладенні арешту на дане майно.

В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

При цьому вказує, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно та ухвалення судового рішення відбулося без участі підозрюваного в помешканні якого вилучено арештоване майно. ОСОБА_9 не був повідомлений про час та місце судового розгляду клопотання про накладення арешту на майно і тому був позбавлений прав, передбачених п.п. 8, 9, 10 ч.3 ст.42 КПК України.

Накладення арешту на майно не відповідає загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченим ст.132 КПК України. Слідчим суддею не виконані вимоги п.п. 1, 2 ч.2 ст.173 КПК України, не враховано правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст.171 КПК України. У клопотанні про арешт майна вказані додатки витяг з ЄРДР №0000102 від 14.05.2018 р. та матеріали кримінального провадження, проте не вказано кількість аркушів та які матеріали є додатками до клопотання, що свідчить про те що в порушення ч.6 ст.132 КПК України на момент реєстрації провадження в Хмельницькому міськрайонному суді було подано лише саме клопотання без додатків в тому числі і без витягу з ЄРДР, який є обов`язковим додатком.

За відсутності витягу з ЄРДР слідчий та прокурор не могли іншим способом довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Єдиним процесуальним документом на який слідчий та прокурор доводить можливість використання майна, як доказ у кримінальному провадженні, є протокол огляду місця події від 16 травня 2018 р. в ході якого було вилучено арештоване майно, проте у клопотанні про арешт майна вказано, що фактично проведено обшук. В матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості про те, що слідчий, прокурор після проведення особистого обшуку ОСОБА_9 невідкладно після здійснення таких дій звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. В протоколі огляду місця події від 16.05.2018 р. не зазначено, що підозрюваному вручено копію протоколу.

Також ОСОБА_9 вказує, що слідчим було порушено його право на захист, тому протокол огляду місця події від 16.05.2018 р. є недопустимим доказом.

Під час розгляду слідчим суддею клопотання не оголошувався зміст клопотання та матеріали клопотання. Слідчий та прокурор не доводили необхідність арешту та наявність ризиків, передбачених абз. 2ч.1 ст.170 КПК України. Прокурором в ході розгляду клопотання не долучалась постанова про визнання предметів речовими доказами.

У клопотанні про арешт майна слідчим вказано, що вилучене майно є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення в тому числі грошові кошти являються предметом неправомірної вигоди. Проте такі твердження слідчого суперечать обставинам кримінального правопорушення, викладеним у клопотанні.

Слідчим суддею не враховано, що вилучений у ОСОБА_9 мобільний телефон є мобільним терміналом, а тому він може бути вилучений лише у разі, якщо він був зазначений в ухвалі слідчого судді, яка на момент проведення обшуку, огляду слідчим пред`явлена не була.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України)

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Кам`янець-Подільського ВП ГУ НП в Хмельницькій області - начальник слідчого відділення та будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, умисно. з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій 16 травня 2018 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Кам`янець-Подільського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, що знаходиться за адресою: 32300, Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Довга,1, біля службового кабінету № 15 одержав для себе від громадянина ОСОБА_11 неправомірну вигоду у сумі 2500 доларів США за вжиття заходів щодо закриття кримінального провадження №0000717 від 03.05.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та не притягнення ОСОБА_11 та його співслужбовців ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності в рамках вищевказаного провадження № 0000717 від 03.05.2018 р. Таким чином як службова особа, яка займає відповідальне становище одержав для себе неправомірну вигоду за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

15 травня 2018 р. до ЄРДР за № 0000102 про даний факт внесено відомості, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст. 368 КК України.

Під час проведення огляду 16 травня 2018 р. виявлено та вилучено купюру номіналом 50 Євро серійний номер № 18, купюри номіналом 200 гривень УЄ5339137, КЄ5100320, купюра номіналом 100 гривень наступних номерів СЄ3007182, купюри номіналом 5 грн ТВ0506647, УБ4137384, купюра номіналом 1 грн ПГ8427624, купюри номіналом 500 грн МА3693519, МВ3258771, ЗИ2277590, ФД8984061, ПИ4908771, ВЖ3151092, ВХ3361950, УЗ0168304, ФЗ6949313, МВ9162031, ЛД7593793, ФБ2536647, ЗИ0092752, МБ2395925, ЛВ7182940, ФЖ2049995, ЗГ5388095, УБ4719222, БТ0428404, ВТ6489864, первинне упакування від латексних рукавиць в яких проводився огляд місця події 16.05.2018 р., латексні рукавиці в яких проводився огляд місця події, мобільний телефон сірого кольору з полімерним чохлом, банківські пластикові картки комерційних банків України, а саме ПрАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , ІДЕА БАНК № НОМЕР_5 , пластикову магнітну картку, картку замісник №3/11, видану на ім`я ОСОБА_9 , службове посвідчення працівника поліції серія ХМП номер 002381 видане 18.10.2016 р. на ім`я ОСОБА_9 .

Вказані речі постановою заступника начальника відділу РЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_10 від 18 травня 2018 р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000102 від 14.05.2018 р. так як вони мають значення речового доказу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, наведені у клопотанні слідчого підстави для накладення арешту на майно, перевірялися судом першої інстанції, при цьому, були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя правильно встановив, що зазначені у клопотанні речі є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження виникла необхідність в накладенні арешту на дане майно, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, врахував правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, тому необхідність накладення арешту на вказане майно як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що накладення арешту на майно не відповідає загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченим ст.132 КПК України та що слідчим суддею не виконані вимоги п.п. 1, 2 ч.2 ст.173 КПК України, не враховано правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні.

Не впливають на законність ухвали слідчого судді твердження в апеляційній скарзі про те, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно та ухвалення судового рішення відбулося без участі підозрюваного, який не був повідомлений про час та місце судового розгляду клопотання про накладення арешту на майно, оскільки ст. 172 КПК України не передбачає обов`язкової участі підозрюваного у судовому засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна, передбачені ст.171 КПК України і таким вимогам відповідає клопотання заступника начальника відділу РЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_10 , погодженого з прокурором військової прокуратури Хмельницького гарнізону, про накладення арешту на майно. До клопотання додані матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, у тому й числі витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Тому необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі на те що клопотання про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст.171 КПК України та що в порушення ч.6 ст.132 КПК України на момент реєстрації провадження в Хмельницькому міськрайонному суді було подано лише саме клопотання без додатків в тому числі і без витягу з ЄРДР, який є обов`язковим додатком.

Безпідставними є твердження ОСОБА_9 про те, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості про те, що слідчий, прокурор після проведення особистого обшуку ОСОБА_9 і вилучення мобільного телефону невідкладно після здійснення таких дій звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

16 травня 2018 р. заступником начальника відділу РЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області майором поліції ОСОБА_10 в присутності понятих, спеціаліста було проведено огляд місця події м. Кам`янець-Подільський проспект Грушевського,32 територія перед вхідними дверима до під`їзду №4. В ході поверхневого огляду громадянина ОСОБА_9 виявлено та вилучено мобільний телефон.

Кримінально-процесуальне законодавство не передбачає, що такий огляд має проводитися на підставі ухвали слідчого судді.

Інші доводи апеляційної скарги на законність ухвали слідчого судді не впливають і підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18 травня 2018 року про задоволення клопотання заступника начальника відділу РЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_10 , погодженого з прокурором військової прокуратури Хмельницького гарнізону, про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: /підписи/
Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_3