Дата документу Справа № 314/4147/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/833/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/4147/17Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.86 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року (з урахуванням ухвали від 01.02.2018 року про виправлення описки),

в с т а н о в и л а:

ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року (з урахуванням ухвали від 01.02.2018 року про виправлення описки) відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього амністії.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, адвокат ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_9 , засудженого вироком Петріківського районного суду Кіровоградської області від 03.10.2017 року за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звернулася до суду із заявою про застосування відносно нього положень Закону України "Про амністію у 2016 році".

Відмовляючи в задоволенні заяви захисника, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_9 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину під час умовно-дострокового звільнення, тому згідно п."б" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" до нього не може бути застосована амністія.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу районного суду необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що ОСОБА_7 на час набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» фактично відбув 3 роки 2 місяці 10 днів, що складає більше половини призначеного строку покарання. Згідно довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_7 від 29.09.2017 року засуджений має чотири заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці від начальника колонії (непогашених стягнень не має). Крім того, ОСОБА_7 перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 та має малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дружина також має неповнолітнього сина, який також є членом родини ОСОБА_12 . Таким чином, засуджений ОСОБА_7 підпадає під дію ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню від відбування основного покарання, як такий, що відбув більше половини призначеного вироком суду покарання.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із амністією.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та вважала ухвалу районного суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції повно, всебічно і ретельно дослідив обставини, які віднесені законом до підстав застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та надав їм оцінку у своїй ухвалі.

Так, матеріали кримінального провадження містять дані, зокрема про те, що ОСОБА_7 17.08.2011 року був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 30.09.2013 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяці 16 днів.

Таким чином, суд, відмовляючи в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», правильно обґрунтував свій висновок нормами діючого законодавства, оскільки відповідно до пункту «б» статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновки суду обґрунтованими і переконливими, а рішення суду першої інстанції законним, і таким, що скасуванню, по доводах, наведених в апеляційній скарзі, не підлягає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали суду, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року (з урахуванням ухвали від 01.02.2018 року про виправлення описки), якою відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про застосування відносно нього амністії без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4