У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей раніше не судимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978 від 06.02.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що слідчим управлінням ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000978 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187 КК України.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на незаконне викрадення та позбавлення волі ОСОБА_15 , з корисливих мотивів.

Готуючись до викрадення та незаконного позбавлення волі людини, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , організувались у стійке об`єднання для вчинення злочинів, розробили план злочину, та будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення злочинів, розподілили функції кожного учасника групи при вчиненні злочинів.

Далі, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , реалізуючи злочинні наміри, зібрали інформацію про ОСОБА_15 , який займався підприємницькою діяльністю, вивчили його розпорядок роботи та спосіб життя, після чого детально спланували дії по викраденню останнього, визначили шляхи підходу та відходу від місця злочину, придбали темний одяг у вигляді форменого одягу, визначили засоби зв`язку між собою та конспірації.

У клопотанні слідчий вказує, що втілюючи спільний злочинний план, який був відомий усім учасникам групи, діючи відповідно до розподілу ролей кожного учасника, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , готуючись до вчинення злочину придбали автомобілі марок «Opel Vectra», темно-синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , литовської реєстрації, «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 , литовської реєстрації, а також ОСОБА_14 , виконуючи відведену роль, підшукав для вчинення злочину автомобіль марки «Audi A-6» номерний знак литовської реєстрації НОМЕР_3 та «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_4 , які отримав у тимчасове користування у своїх рідних.

За даними органу досудового розслідування, 05.02.2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , згідно попередньої домовленості, на вказаних автомобілях прибули у м. Київ, та 06.02.2018 року, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на зазначених автомобілях прибули до вулиці Марка Вовчка в м. Києві, з якої здійснюється в`їзд на територію оптового ринку, та розмістившись згідно плану, спостерігали за оточуючою обстановкою, очікуючи на прибуття потерпілого.

Після того, як 06.02.2018 року, приблизно о 06 год. 00 хв., до оптового ринку за адресою: м. Київ, вул. Марка Вовчка, 21, прибув ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , діючи згідно раніше узгодженого злочинного плану, за погодженням з іншими учасниками організованої злочинної групи, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , заїхали на територію оптової бази за вищевказаною адресою на автомобілі «Volkswagen Sharan», швидко наблизились до потерпілого ОСОБА_15 , де застосовуючи фізичну силу, проти волі ОСОБА_15 , помістили останнього до салону вищевказаного автомобіля «Volkswagen Sharan» та вивезли з території оптової бази до вулиці Вербової у м. Києві.

На вулиці Вербова у м. Києві ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , діючи згідно злочинного плану, з розподілом ролей та функцій кожного учасника, знищили шляхом підпалу автомобілі «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 та «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 , з метою приховання слідів злочину та перешкоджання їх переслідування. В подальшому всі учасники на автомобілях «Audi A-6», номерний знак НОМЕР_3 , та «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_4 , в який помістили потерпілого, прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , куди незаконно проти волі перемістили потерпілого ОСОБА_15 та почали незаконно утримувати.

У подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , попередньо розподіливши функції кожного, діючи відповідно до злочинного плану, відомого усім учасникам групи, продовжили злочинні дії, спрямовані на незаконне позбавлення волі ОСОБА_15 , утримуючи останнього за адресою: АДРЕСА_2 . Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до злочинної домовленості з іншими учасниками, почергово, по декілька діб перебували в будинку біля потерпілого, спостерігаючи за ним з метою запобігти будь-яким спробам залишити дане місце. ОСОБА_12 згідно відведеної йому ролі, на автомобілі марки ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_5 , забезпечував прибуття ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до місця утримання ОСОБА_15 та привозив продукти харчування останнім.

При цьому, продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , при невстановлених обставинах, діючи згідно злочинного плану, відомого усім учасникам злочину, за допомогою мобільного додатку месенджеру «WhatsАрр», через мережу Інтернет, надсилали смс-повідомлення сину потерпілого з вимогою передачі їм грошових коштів в особливо великих розмірах в сумі 500 000,00 доларів США, погрожуючи у разі невиконання вимог насильством над ОСОБА_15 та його вбивством.

Діючи у складі організованої злочинної групи, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , незаконно утримували ОСОБА_15 з 06 лютого 2018 року до 13 год. 17.02.2018.

Крім того, 06.02.2018 року близько 06 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , діючи згідно злочинного плану, з розподілом ролей та функцій кожного учасника, з корисливих мотивів, викрали ОСОБА_15 , після чого перемістили його до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де почали незаконно проти волі утримували потерпілого.

Після цього, 07.02.2018 року та 10.02.2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, при невстановлених обставинах, діючи згідно злочинного плану, відомого усім учасникам злочину, за допомогою мобільного додатку месенджеру «WhatsАрp», через мережу Інтернет, надіслали смс-повідомлення сину потерпілого ОСОБА_16 з вимогою передачі їм грошових коштів в особливо великих розмірах в сумі 500 000,00 доларів США, погрожуючи у разі невиконання вимог насильством над ОСОБА_15 та його подальшим вбивством.

В подальшому, 15.02.2018 року. близько 23.00, ОСОБА_13 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вимагання передачі грошових коштів, виконуючи свою заздалегідь сплановану роль, розподілену між учасниками даного злочину, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де незаконно утримувався потерпілий ОСОБА_15 , де діючи згідно злочинного плану, відомого усім учасникам злочину, змусив потерпілого ОСОБА_15 на відеокамеру невстановленої моделі, читати заздалегідь написаний текст з вимогою передачі коштів за його викуп, який адресований його сину ОСОБА_16 , погрожуючи у разі невиконання вимоги вбивством ОСОБА_15 .

Крім того, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , невстановленої досудовим слідством дати, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на вчинення розбійного нападу на громадянина ОСОБА_15 , з метою заволодіння його майном.

Готуючись до вчинення розбійного нападу, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , організувались у стійке об`єднання для вчинення злочинів, розробили план злочину, та будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення злочинів, розподілили функції кожного учасника групи при вчиненні злочинів.

Далі, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , реалізуючи злочинні наміри, зібрали інформацію про ОСОБА_15 , який займався підприємницькою діяльністю, вивчили його розпорядок роботи та спосіб життя, після чого детально спланували дії по вчиненню розбійного нападу на останнього, визначили шляхи підходу та відходу від місця злочину, придбали темний одяг у вигляді форменого одягу, визначили засоби зв`язку між собою та конспірації.

Втілюючи спільний злочинний план, який був відомий усім учасникам групи, діючи відповідно до розподілу ролей кожного учасника, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , готуючись до вчинення злочину придбали автомобілі марок «Opel Vectra», темно-синього кольору, номерний знак « НОМЕР_1 » литовської реєстрації, «Volkswagen Sharan», номерний знак « НОМЕР_2 » литовської реєстрації, а також ОСОБА_14 , виконуючи відведену роль, підшукав для вчинення злочину автомобіль марки «Audi A-6» номерний знак литовської реєстрації « НОМЕР_3 », «Volkswagen Transporter», д.н.з. « НОМЕР_4 », які отримав у тимчасове користування у своїх рідних.

Так 05.02.2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , згідно попередньої домовленості, на автомобілях марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 , «Audi A-6», номерний знак НОМЕР_3 та автомобілі марки «Volkswagen Transporter», номерний знак « НОМЕР_4 » прибули м. Київ.

06.02.2018 року, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , на зазначених автомобілях прибули до вулиці Марка Вовчка в м. Києві, з якої здійснюється в`їзд на територію оптового ринку, та розмістившись згідно плану, спостерігали за оточуючою обстановкою, очікуючи на прибуття потерпілого. Після того, як 06.02.2018 року, приблизно о 06 год. 00 хв., до оптового ринку за адресою: м. Київ, вул. Марка Вовчка, 21, прибув ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи згідно раніше узгодженого злочинного плану, за погодженням з іншими учасниками організованої злочинної групи, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , заїхали на територію оптової бази за вищевказаною адресою, на автомобілі «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_2 , швидко наблизились до потерпілого ОСОБА_15 , де застосовуючи фізичну силу, погрожуючи предметами, схожими на автоматичну зброю, проти волі ОСОБА_15 , помістили останнього до салону вищевказаного автомобіля «Volkswagen Sharan» та вивезли з території оптової бази, де рухаючись до вулиці Вербової у м. Києві, відкрито викрали його майно, а саме: куртку зимову з тканини коричневого кольору, вартістю 8 500,00 грн., черевики шкіряні зимові, вартістю 5 000,00 грн., штани вельветові коричневого кольору, вартістю 3 000,00 грн., светр вартістю 2 000,00 грн., кофту під горло на блискавці, вартістю 4 000,00 грн., шапку-вушанку зимову, шкіряну, вартістю 2 000,00 грн., мобільний телефон марки «Apple iPhone 6» кольору «Space Gray», в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора Київстар, загальною вартістю 15 000 грн., грошові кошти в сумі 3 000,00 грн., чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 42 500,00 грн.

Слідчим вказується, що у вчиненні вищевказаних злочинів обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

17.02.2018 року ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, в порядку ст. 208 КПК України.

18.02.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, а саме, у незаконному позбавлення волі та викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, здійснюваному протягом тривалого часу, вчиненому організованою групою осіб.

19.02.2018 року ОСОБА_4 змінено раніше повідомлену підозру та інкриміновано вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, здійснюваному протягом тривалого часу, вчиненому організованою групою осіб та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильством над близьким родичем потерпілого, вчинене з погрозою вбивства, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2018 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.04.2018 року відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

03.05.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2018 року відносно ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

20.07.2018 року постановою першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців, тобто до 17.11.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2018 року відносно ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який сплив 02.10.2018 року.

У клопотанні прокурор вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час не завершено, строк такого продовжено постановою прокурора до 9 місяців, тобто 17.11.2018 року, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не працевлаштований, у нього наявні антисоціальні зв`язки, підтримує зв`язок із раніше судимими особами, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В зв`язку із викладеним, вважає, що заявленим ризикам можна запобігти, лише застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить таке задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам клопотання.

Підозрюваний та його захисники проти заявленого клопотання заперечили, вважають таке безпідставним, підозру необґрунтованою, а заявлені прокурором ризики недоведеними. Звертають увагу, що відносно підозрюваного вже шість місяців поспіль діяв запобіжний захід у виді домашнього арешту, умов якого ОСОБА_4 не порушував, покладені на нього обов`язки виконував справно, остання слідча дія з підозрюваним була проведена ще в травні 2018 року.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані учасниками докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із наданих матеріалів, в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978 від 06.02.2018 року.

17.02.2018 року ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України.

18.02.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, а саме, у незаконному позбавлення волі та викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, здійснюваному протягом тривалого часу, вчиненому організованою групою осіб.

19.02.2018 року ОСОБА_4 змінено раніше повідомлену підозру та інкриміновано вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, здійснюваному протягом тривалого часу, вчиненому організованою групою осіб та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою насильством над близьким родичем потерпілого, вчинене з погрозою вбивства, організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2018 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.04.2018 року відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

03.05.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2018 року відносно ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2018 року відносно ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який сплив 02.10.2018 року.

20.07.2018 року постановою першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців, тобто до 17.11.2018 року.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням доказів, що були надані сторонами, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, не може вважатись не обґрунтованою на даному етапі досудового розслідування, а докази надані органом досудового розслідування свідчать про певну причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Водночас, щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, наявності однієї лише підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатньо для застосування до особи запобіжного заходу, оскільки поруч із існуванням обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Так, у заявленому клопотанні слідчий вказує, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, не працевлаштований, у нього наявні антисоціальні зв`язки, підтримує зв`язок із раніше судимими особами, а тому перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, відносно ОСОБА_4 , з моменту його затримання, тобто з 17 лютого 2018 року застосовуються запобіжні заходи, зокрема: два місяці підозрюваний перебував під вартою, наступні шість місяців відносно нього застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, при цьому, останніх два місяці домашній арешт у нічний час доби.

За приписами ч. 6 ст. 181 КПК України, сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Будь-які докази того, що з моменту затримання і до дня розгляду даного клопотання підозрюваний ОСОБА_4 допускав неналежну процесуальну поведінку в матеріалах клопотання відсутні, в судовому засіданні прокурором теж таких надано не було.

Більше того, в судовому засіданні прокурор не заперечив, що підозрюваний ОСОБА_4 не порушував умов раніше застосованих запобіжних заходів та покладених на нього обов`язків. На виклики до органу досудового розслідування та суду підозрюваний з`являвся, не переховувався, інформація, що ОСОБА_4 впливав на свідків, вчинив інше кримінальне правопорушення, перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином відсутня, а остання слідча дія із підозрюваним проводилась декілька місяців тому. Інші слідчі дії із підозрюваним не проводились, оскільки останній відмовляється від дачі будь-яких показань.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Будь-яке позбавлення особи волі, всупереч вказаній нормі, є очевидним порушенням права на свободу та особисту недоторканність, а відтак є свавільним.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Луценко проти України» від 19.11.2012 року, зазначив що затримання підозрюваного суперечило меті статті 5 Конвенції, тобто було свавільним та незаконним, оскільки наявність ризику втечі, що стала підставою для застосування національним судом обґрунтування тримання під вартою, була необґрунтована, тому що попередньо до заявника застосований більш м`який запобіжний захід і будь-яких скарг з боку слідчого щодо дотримання підозрюваним його умов не було.

Зазначене є цілком логічним, оскільки зі спливом часу ризик втечі, як і будь-які інші ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшуються, і чим більше часу минає, тим мінімізованішими ці ризики стають.

Відносно підозрюваного ОСОБА_4 тривалий час застосовувався більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, жодних зауважень, скарг чи застережень орган досудового розслідування до ОСОБА_4 з приводу покладених на нього обов`язків не має, відтак, застосування після цього до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою, фактично через те, що дія попереднього запобіжного заходу закінчилась, є грубим порушенням прав людини, міжнародних стандартів правосуддя та жодним чином не може бути виправданим за вказаних умов.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що матеріалами клопотання та в судовому засіданні прокурором не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, водночас зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-177, ч. 6 ст. 181, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1