Справа № 472/1313/17
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2018смт Веселинове

Веселинівській районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 12.11.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Веселинівського відділення Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_6 за наступних обставин.

11.11.2017 року приблизно о 21:30 годині ОСОБА_3 , знаходячись неподалік бару «Асторія» по вул. Ювілейна в с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс один удар головою ОСОБА_6 в область носу та спричинив останній легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, дав показання, які відповідають обвинувальному акту та підтвердив факт скоєння ним злочину, при викладених вище обставинах. Він визнав, що своїми діями вчинив злочин, та щиро розкаюється в скоєному.

Ставити під сумнів достовірність та об`єктивність показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив свою участь у спричиненні легкого тілесного ушкодження, у суду немає підстав. Ці показання обвинуваченого відповідають цілком всім матеріалам кримінального провадження.

Також, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні легкого тілесного ушкодження, підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні, а саме:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 11.11.2017 року в вечірній час знаходилась в барі "Асторія" с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області. Почувши якісь крики, вийшла з бару, де побачила, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та його сестрою ОСОБА_8 виник конфлікт. Вона втрутилась, щоб припинити конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_9 цей час обвинувачений ОСОБА_3 , замахнувшись головою наніс їй тілесні ушкодження в ніс, в результаті чого в неї пішла кров;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.11.2017 року, відповідно до якої дільничний інспектор поліції Веселинівського ВП Вознесенського ВП ОСОБА_10 прийняв усну заяву від ОСОБА_6 про те, що 11.11.2017 року близько 21:30 год. в с. Новокатеринівка ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 603 від 23.11.2017 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_6 , 1973 р.н., були виявлені наступні тілесні ушкодження: садни спинки носу, синці повік обох очей, які утворились внаслідок дії тупих предметів, індивідуальних особливостей яких в тілесних ушкодженнях не відобразились, можливо в строк та при обставинах зазначених нею при експертизі, та згідно з п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МЗ України від 17.01.1995 р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , 1973 р.н., не характерні для їх утворення при падінні з положення стоячі, з урахуванням їх характеру та локалізації;

- поясненнями експерта Вознесенського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що висновок експерта № 603 від 23.11.2017 року був зроблений на основі даних судово-медичного огляду громадянки ОСОБА_6 , з урахуванням того, що після отримання тілесних ушкоджень остання зверталась до Новокатеринівської амбулаторії та в медичних закладах лікування не проходила. При проведені експертизи ОСОБА_6 пояснила, що 11.11.2017 року на вулиці ОСОБА_3 наніс їй один удар в обличчя, за медичною допомогою вона звернулась до Новокатеринівської амбулаторії та висловила скарги на головний біль. При експертизі в ОСОБА_6 були виявлені садни спинки носу, синці повік обох очей, які утворились можливо в строк та при обставинах зазначених потерпілою та відповідно до п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" відноситься до легких тілесних ушкоджень. Згідно рентгенологічного знімка від 23.11.2017 року у ОСОБА_6 виявлено свіжий перелом носу, який міг утворитись за три дні до 23.11.2017 року, тобто після подій, які відбулись 11.11.2017 року і в яких обвинувачується ОСОБА_3 ..

Крім зазначених вище доказів, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 підтверджується також показами свідків:

- ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що 11.11.2017 року в вечірній час вона разом з подружками ОСОБА_8 та ОСОБА_6 знаходились в барі "Асторія" с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, куди прийшли відсвяткувати її день народження. У своїх показаннях вказала, що не була очевидцем того, як обвинувачений ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , оскільки в цей момент відійшла до туалету, а коли повернулась, топобачила, що в ОСОБА_6 з носу тече кров, а ОСОБА_3 в цей момент стояв біля потерпілої та говорив, що не хотів її спричиняти тілесні ушкодження;

- ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні пояснила, що восени 2017 року в вечірній час прийшла до бару "Асторія" с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області разом з подругою ОСОБА_14 . Близько 21:00 години між обвинуваченим ОСОБА_3 та його племінницею ОСОБА_15 виник конфлікт з приводу перебування неповнолітньої ОСОБА_15 в розважальному закладі в вечірній час. В цей момент в конфлікт втрутились ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які намагались припинити конфлікту ситуацію. У своїх показаннях вказала, що не була очевидцем того, як обвинувачений ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , оскільки збиралась додому та відійшла від місця, де виник конфлікт. Коли збиралась йти додому почула сильні крики ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які лунали з бару, а повернувшись туди побачила, що в ОСОБА_6 з носа тече кров.
За таких обставин вина ОСОБА_3 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, доказана і він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не виявлені.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Враховуючи всі ці обставини суд приходить до переконання, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь 2228,53 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні ОСОБА_6 відмовилась від позовних вимог в частині стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав позов про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 2000,00 грн.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода ОСОБА_6 завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 2500 гривень такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_6 , і яка на думку суду буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпіла отримала внаслідок вчинення злочину.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 66, 67 КК України, ст. ст. 124, 314, 368-371, 373 - 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Позовну заяву ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Веселинівського районного

суду Миколаївській області ОСОБА_1