В И Р О К
іменем України
Справа № 126/3644/17

Провадження № 1-кп/126/105/2018

"04" травня 2018 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000816 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10.12.2017 року близько 14 год. в с. Глинське Бершадського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на полі поза межами села в напрямку м. Бершадь Вінницької області, знаходячись на задньому сидінні автомобіля «Рено» 22503, належного ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника, з метою незаконного збагачення, умисно з корисливих спонукань таємно викрав чоловічу сумочку фірми «Поло», яка знаходилась на задньому сидінні вказаного автомобіля, вартістю 370 грн. 03 коп., гроші в сумі 4000 грн. купюрами різного номіналу та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , що знаходились в сумочці на момент крадіжки. Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 викрадену сумочку «Поло» викинув в м. Тульчин Вінницької області та в цей же день викраденими грішми в сумі 4000 грн. розпорядився на власний розсуд, а паспорт повернув власнику 13.12.2017 року в с. Глинське Бершадського району Вінницької області.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

28.12.2017 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, який у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Отримана згода обвинуваченого на призначення покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 просить затвердити угоду про примирення, наслідки її укладення йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 10.12.2017 року близько 14 год. в с. Глинське Бершадського району Вінницької області обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на полі поза межами села в напрямку м. Бершадь Вінницької області, знаходячись на задньому сидінні автомобіля «Рено» 22503, належного ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника, з метою незаконного збагачення, умисно з корисливих спонукань таємно викрав чоловічу сумочку фірми «Поло», яка знаходилась на задньому сидінні вказаного автомобіля, вартістю 370 грн. 03 коп., гроші в сумі 4000 грн. купюрами різного номіналу та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , що знаходились в сумочці на момент крадіжки. Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 викрадену сумочку «Поло» викинув в м. Тульчин Вінницької області та в цей же день викраденими грішми в сумі 4000 грн. розпорядився на власний розсуд, а паспорт повернув власнику 13.12.2017 року в с. Глинське Бершадського району Вінницької області.

Тому ці дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне, керуючись ч.2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 28.12.2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 198 грн. витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи на користь держави.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити йому, як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_6