Справа № 524/5394/18
Провадження № 1-кс/524/1973/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника ізолятора тимчасового тримання №7 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про конфіскацію майна в дохід держави,-
ВСТАНОВИВ:
Начальник ізолятора тимчасового тримання №7 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду із поданням про конфіскацію майна в дохід держави. Своє подання мотивував тим, що 02.03.2017 у ОСОБА_4 було виявлено і вилучено мобільний телефон марки Nokia 6151, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 . ОСОБА_4 від надання пояснень відмовився.
Посилаючись на норми ст.ст. 102, 107 КВК України та Накази МВС України №60(для службового користування) від 20.01.2005 та №638 від 02.12.2008, просив конфіскувати вилучений мобільний телефон в дохід держави.
В судове засідання прокурор та представник ізолятора тимчасового тримання №7 ГУНП в Полтавській області не з`явились.
Розглянувши подання та дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що 02.03.2017 у ОСОБА_4 під час обшуку виявлено мобільний телефон марки Nokia 6151, IMEI: НОМЕР_1 чорного кольору. Мобільний телефон був вилучений та переданий на зберігання. Вказані обставини підтверджуються копією акту від 02.03.2017 та копією рапорту.
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.
В ст.7 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» зазначено, що режим у місцях попереднього ув`язнення, тобто порядок і умови тримання осіб, взятих під варту, та нагляду за ними з метою забезпечення попереднього ув`язнення, встановлюється цим Законом та іншими нормативними актами. Основними вимогами режиму в місцях попереднього ув`язнення є ізоляція осіб, взятих під варту, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону. Особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставленні в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою. Обшук співробітника кадрового складу розвідувального органу України, взятого під варту, та огляд його речей здійснюються тільки в присутності офіційних представників цього органу.
За нормами ч. 7 ст. 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.
Тобто, в силу норм ст. 102 КВК України слідчим суддею можу бути розглянуто питання про конфіскацію заборонених речей та предметів або про передачу їх на зберігання виключно щодо предметів та речей, які були вилучені у засудженого.
Враховуючи те, що на час вилучення мобільного телефону ОСОБА_4 не був засудженим, положення ст.ст.102, 107 КВК України на які в своєму поданні посилається начальник ізолятора тимчасового тримання №7 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , не можуть бути застосовані.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що нормами Закону України «Про попереднє ув`язнення», так і нормами КВК України та КПК України не віднесено до компетенції слідчого судді прийняття рішення про передачу виявлених та вилучених у підозрюваних чи обвинувачених заборонених предметів в дохід держави.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.
Керуючись ст.ст. 102, 107 КВК України, ст.ст.4,7 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», ст.ст.537, 539 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника ізолятора тимчасового тримання №7 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про конфіскацію майна в дохід держави залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1