Справа № 279/2591/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2018 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника Державної установи «Коростенська виправна колонія №71» про розгляд питання про застосування покарання за наявності кількох вироків ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання начальника Державної установи « Коростенська виправна колонія №71» про визначення остаточної міри покарання засудженому Деснянським райсудом м. Києва від 22.09.2009 року, 17.02.2014 року та від 20.05.2014 року ОСОБА_3 .

В судове засідання представник установи покарань, засуджений та прокурор не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Прокурор надав заяву, в якій просить відмовити в задоволенні клопотання.

Відповідно до ст.107ч.4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося .

Дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав .

22.09.2009 Деснянським райсудом м.Києва за ч.2ст.309 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Солом`янського райсуду м. Києва від 28.03.2006 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відбував міру покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35», звідки був звільнений 14.12.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 24 дні згідно ухвали Білоцерківського міськрайсуду Київської області від 06.12.2011 року.

Скоїв злочин 13.12.2012 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення.

17.02.2014 Деснянським райсудом м. Києва ОСОБА_3 засуджений за ч.2ст.185,ч.3ст.185,ст.198,ст.309ч.2,70ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі;

20.05.2014 року Дніпровським райсудом м. Києва ОСОБА_3 засуджений за ч.3ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.70ч.4 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого за вироком Деснянського райсуду м. Києва від 17.02.2014 року остаточно до відбуття призначено 5 років позбавлення волі.

При ухваленні вироку не було приєднано покарання за попереднім вироком від 22.09.2009 року.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року №11, не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову».

Виходячи з норм закону, суд приходить до висновку, що визначення порядку застосування покарань за вироками Деснянського райсуду м. Києва від 22.09.2009 року ; від 17.02.2014 року та Дніпровського райсуду м. Києва від 20.05.2014 року,обмежуватиме права засудженого ОСОБА_3 .

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537,539 Кримінально-процесуального Кодексу України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Державній установі «Коростенська виправна колонія №71» в задоволенні клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1