Дата документу 11.09.2018 Справа № 554/7176/18
Провадження № 1кс/554/8549/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене заступником прокурора Полтавської області старшим радником юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 00000031 від 08.09.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2018 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене заступником прокурора Полтавської області старшим радником юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, що виявлене та вилучене під час огляду місця події 08.09.2018 р., а саме: 10 купюр номіналом 100 доларів США на загальну суму 1000 доларів США (купюри: LB16441454J; LE79147766E; LE79147281E; LL72323201H; LL72323199H; LB76351241W; LD62456307D; LB29275483W; LB8355298L; MB80458426J).

Клопотання обґрунтоване тим, що Полтавською місцевою прокуратурою Полтавської області 06.09.2018 р. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №000264, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що громадянин ОСОБА_8 , який займається підприємницькою діяльністю, ніби -то причетний до викрадення громадянина ОСОБА_9 .

08.09.2018 прокурор ОСОБА_6 у ході особистої розмови із ОСОБА_8 пообіцяв за грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США не притягати останнього до кримінальної відповідальності. Однак, вказану суму ОСОБА_8 мав передати прокурору не пізніше 15 години цього ж дня, прибувши за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Надалі, у цей день, ОСОБА_8 , зібравши витребувану ОСОБА_6 грошову суму, о 16 годині прибув за місцем фактичного проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 та передав ОСОБА_6 неправомірну вигоду. Отримані гроші ОСОБА_6 приховав між двома бетонними плитами на ґрунтовій дорозі поблизу будинку, у якому він фактично проживає.

08.09.2018 в ході проведення огляду місця події на території садівничого товариства «Зоря» за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунтовій дорозі поблизу будинку, у якому фактично мешкає ОСОБА_6 , між двома бетонними плитами було знайдено 10 купюр номіналом 100 доларів США, загальною сумою 1000 доларів США (купюри: LB16441454J; LE79147766E; LE79147281E; LL72323201H; LL72323199H; LB76351241W; LD62456307D; LB29275483W; LB8355298L; MB80458426J), приховані ОСОБА_6 відразу після отримання від ОСОБА_8 .

Відомості про дану подію 08.09.2018 було внесено до ЄРДР за №0000031 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З метою збереження речових доказів, проведення відповідних судових експертиз по вищевказаних речах, забезпечення подальшої можливої конфіскації майна, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, прохав визначити місцем зберігання вилученого майна камеру речових доказів СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Соборності, 39.
Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, останні зазначили, що слідчим не доведено підстави для накладення арешту майна в якості речових доказів. Так, не зрозуміло чи є гроші предметом злочину чи власністю ОСОБА_6 , не доведено, що саме вони отримані підозрюваним.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 08.09.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 2).

09 вересня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 08.09.2018 р. вбачається, що він є приватним підприємцем у сфері оброблення деревини. Працівниками Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області 06.09.2018 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №000264, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що він ніби-то причетний до викрадення громадянина ОСОБА_9 . 07 вересня 2018 року у нього за місцем проживання та здійснення підприємницької діяльності було проведено обшук, в ході якого знайдено гранату. Оскільки вказаним кримінальним провадженням займався ОСОБА_6 , якого він знав раніше, тому 08.09.2018 р. він до нього зателефонував. ОСОБА_6 сказав йому не дзвонити на цей номер, і пізніше сам особисто зателефонував на програмний засіб «Тереграм». Вони домовилися про зустріч вдома у ОСОБА_6 , в ході якої останній пообіцяв за грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США не притягати його до кримінальної відповідальності. Однак вказану суму він мав передати прокурору не пізніше 15 години цього ж дня, прибувши за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Після розмови з ОСОБА_6 він відразу звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що прокурор ОСОБА_6 хоче отримати від нього грошову винагороду у розмірі однієї тисячі доларів США. Надалі, у цей день,зібравши витребувану ОСОБА_6 грошову суму о 16 годині прибув за місцем фактичного проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 та передав неправомірну вигоду (а.с.8-10).

З протоколу огляду місця події від 08.09.2018 року слідує, що на території садівничого товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунтовій дорозі поблизу будинку у якому фактично мешкає ОСОБА_6 , між двома бетонними плитами було знайдено та вилучено 10 купюр номіналом 100 доларів США на загальну суму 1000 доларів США (купюри: LB16441454J; LE79147766E; LE79147281E; LL72323201H; LL72323199H; LB76351241W; LD62456307D; LB29275483W; LB8355298L; MB80458426J) (а.с.3-5).

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 08.09.2018 року речі, які було виявлено та вилучено під час огляду місця події 08.09.2018, а саме: 10 купюр номіналом 100 доларів США на загальну суму 1000 доларів США (купюри: LB16441454J; LE79147766E; LE79147281E; LL72323201H; LL72323199H; LB76351241W; LD62456307D; LB29275483W; LB8355298L; MB80458426J) визнано речовими доказами (а.с. 6).

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. п.1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2,3, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках , передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно Витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження № 00000031 від 08.09.2018 порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (а.с. 2).

Слідчим доведено, що виявлені та вилучені під час огляду місця події 08.09.2018 року, речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речові докази, а саме: 10 купюр номіналом 100 доларів США на загальну суму 1000 доларів США (купюри: LB16441454J; LE79147766E; LE79147281E; LL72323201H; LL72323199H; LB76351241W; LD62456307D; LB29275483W; LB8355298L; MB80458426J) підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вищезазначеного майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування майном, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідності накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів, що зазначені грошові кошти є власністю підозрюваного, що є необхідною умовою для накладення арешту з вказаною метою, що встановлено ч.5 ст. 170 КПК України.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 08.09.2018 під час огляду місця події , а саме: 10 купюр номіналом 100 доларів США на загальну суму 1000 доларів США (купюри: LB16441454J; LE79147766E; LE79147281E; LL72323201H; LL72323199H; LB76351241W; LD62456307D; LB29275483W; LB8355298L; MB80458426J), шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Вилучені речі зберігати в камері зберігання речових доказів СВ Управління Служби безпеки України в Полтавській області, за адресою м. Полтава, вул. Соборності,39.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1