АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/34/18 Справа № 712/2514/13-к Категорія: ч.3 ст. 368-3 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарях за участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченогоОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 року , яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Котельня Полтавської області, українець, громадянин України, прож. в АДРЕСА_1 , раніше не судимий ,-

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України, до штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах незалежно від форм власності строком на 1 рік.
Вирішено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта 564,50 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він, являючись службовою особою юридичної особи приватного права, працюючи згідно наказу № 244 з 17.08.2007 на посаді начальника відділу оренди Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки, який відповідно до своєї посадової інструкції веде первинний облік справ і матеріалів щодо фізичних і юридичних осіб, яким надається в оренду кооперативне майно, забезпечує зберігання справ та інших матеріалів, бере участь у підготовці та проведенні спільних нарад з орендарями, готує проекти договорів оренди, які укладаються між орендарями і МТОБ ОСС, вносить пропозиції про стан використання матеріально-технічної бази та виконання умов оренди, вносить пропозиції адміністрації бази по безперебійній і правильній експлуатації майна МТОБ ОСС, готує до укладання договори на послуги по охороні бази, в тому числі магазинів, розробляє і впроваджує заходи по раціональному використанню обладнання, механізмів та основних засобів бази, несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни, несе відповідальність за бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення етичних норм, тобто, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надані йому повноваження, пов`язані з займаною ним посадою, 10 грудня 2012 року в коридорі адміністративного приміщення Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою АДРЕСА_2 , одержав від приватного підприємця ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 11600 грн., які той сплатив за погодження продовження строку оренди складських приміщень № 16 і № 46, які розташовані на території Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою АДРЕСА_2 , та які ОСОБА_11 орендував згідно договору від 04.01.2011.

Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.4 ст. 368-3 КК України, тобто - одержання службовою особою юридичної особи приватного права неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах третіх осіб, поєднане з вимаганням.

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковані за ч.3 ст. 368-3 КК України, як одержання службовою особою юридичної особи приватного права неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах ОСОБА_11 , посилаючись на те, що кваліфікація його дій за ч.4 ст. 368-3 КК України за кваліфікуючою ознакою вимагання неправомірної вигоди - не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи вирок суду незаконним, необґрунтованим, винесеним з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та закрити провадження за відсутності в його діях складу правопорушення. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він не вчиняв ніяких дій, в тому числі - не погоджував продовження строку оренди, оскільки ОСОБА_11 не звертався з таким проханням. Відповідно до чинного законодавства дозволу на продовження договору оренди чи такого погодження не існує, договори продовжуються автоматично, потреби платити комусь кошти за продовження договору оренди не існувало. Вважає, що ОСОБА_11 вигадав історію про особливий порядок продовження договорів оренди з метою звинуватити його в отриманні неправомірної вигоди. Крім того, ОСОБА_11 в своїх показах визнав, що передані йому кошти є заробітною платою за надані юридичні послуги. Також вважає, що він не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України, оскільки відповідно до посадової інструкції жодних організаційно розпорядчих чи адміністративно господарських функцій не здійснював, у нього відсутні повноваження для укладення чи розірвання договорів, а також продовження строку їх дії, його повноваження зводяться до технічних функцій.

Заслухавши суддю доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити; думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, та просив вирок місцевого суду залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Як під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що грошові кошти він отримував від ОСОБА_11 в якості винагороди за надані йому юридичні та транспортні послуги. На підприємстві він виконував суто технічні функції, а договори оренди підписувалися виключно керівником бази. Вважає, що він перебуває в особистих неприязних стосунках з ОСОБА_11 , а тому останній мав мотив, щоб його обмовити.
Однак, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України, його вина підтверджується доказами, дослідженими місцевим судом у відповідності до вимог КПК України, а саме:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення (м.к.п. а.с. 3-7, т.1);

- протоколом огляду, помітки та вручення грошових коштів (м.к.п. 124-130, т.1);

- висновком експерта № 1/57 від 18.01.2013 (м.к.п. 136-138 т.1);

- протоколом огляду місця події від 10.12.2012 (м.к.п. 35-37, т.1);

- протоколом обшуку від 10.12.2012 (м.к.п. 40-42, т.1);

- статутом Черкаської міжрайонної ТОБ Черкаської ОСС (м.к.п. 43-50, т.1);

- змінами до Статуту Черкаської міжрайонної ТОБ Черкаської ОСС (м.к.п. 51, т.1);

- випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (м.к.п. 52, т.1);

- свідоцтвом № 200012136 про реєстрацію платника ПДВ (м.к.п. 53, т.1);

- кваліфікаційною характеристикою роботи начальника філії (відділу оренди) (м.к.п. 55-56, т.1);

- протоколом огляду предмету від 11.12.2012 (м.к.п. 70-73, т.1);

- фототаблицею до протоколу огляду предмету від 11.12.2012 (м.к.п. 74-84, т.1);

- висновком експерта № 2/0025 від 15.01.2013 (м.к.п. 102-108, т.1);,

- посадовою інструкцію начальника відділу по оренді (м.к.п. 160 т.1);

- наказом (розпорядженням) про переведення на іншу роботу (м.к.п. 161, т.1);

- постановою про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до матеріалів кримінального провадження як речових доказів (м.к.п. 189-191);

- показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими доказами.

Крім того, під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту було проведено часткове судове слідство та досліджено:

- наказ №244 від 17.08.07, відповідно до якого ОСОБА_9 переведено на посаду начальника відділу оренди Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки

- копію договору об`єкта нерухомості від 27 червня 2009 року укладеного між Черкаською МТОБ ОСС та ПП ОСОБА_14 , відповідно до якого останньому надано в оренду склад №16, підвал №16П, що знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 149 (м.к.п. а.с. 9-10);

- копію договору об`єкта нерухомості від 04 січня 2011 року укладеного між Черкаською МТОБ ОСС та ПП ОСОБА_11 , відповідно до якого останньому надано в оренду склад № 47, 48 що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (м.к.п. а.с. 11-12);

- оригінал договору, наданий свідком ОСОБА_12 , об`єкта нерухомості від 04 лютого 2011 року укладеного між Черкаською МТОБ ОСС та ПП ОСОБА_11 , відповідно до якого останньому надано в оренду склади № 46, 47, 48, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 153-154 (копія)).

Також апеляційним судом допитано свідків:

-ОСОБА_11 , який як в суді першої, так і апеляційної інстанції, пояснив, що він є приватним підприємцем вже 16 років, та з початку підприємницької діяльності винаймав складське приміщення № 16 на базі ОПС . ОСОБА_9 , будучи начальником відділу оренди ЧМТОБ повідомив його, що окрім орендної плати, яку необхідно вносити на рахунок бази, потрібно окремо сплачувати кошти особисто йому. Крім того, зазначив, що необхідно його працевлаштувати до себе на посаду юриста, однак на заробітну плату він претендувати не буде, а лише необхідно сплачувалися обов`язкові соціальні внески з метою збільшення розміру майбутньої пенсії ОСОБА_9 . На вказані вимоги він погодився. З 2007 по 2012 рік, він сплатив близько 100 тисяч грн. особисто ОСОБА_9 за можливість займатися підприємницькою діяльністю та сприяння у продовженні договорів оренди складських приміщень, оскільки знав про випадки, коли договори оренди підприємцям не продовжувалися. Він мав намір додатково орендувати ще декілька складських приміщень та офісне приміщення, і ОСОБА_9 йому пояснив, що за них потрібно буде додатково сплачувати кошти, як на рахунок бази, так і йому особисто. Кошти, які він віддавав ОСОБА_9 , він сприймав як хабар. Після цього він звернувся до правоохоронних органів, та при передачі коштів ОСОБА_9 був затриманий. Крім того, ОСОБА_11 пояснив, що спочатку 04.01.2011 було укладено договір оренди складських приміщень № 47 та 48, оскільки в складському приміщенні №46 знаходилося майно бази. На протязі місяця було звільнено склад №46, та 04.02.2011 укладено договір оренди вже складів № 46, НОМЕР_1 та 48. По закінченню строку дії договору оренди кожен підприємець писав заяву з проханням його продовження. Вказана заява писалася на ім`я директора бази, але віддавалася на розгляд особисто ОСОБА_9 , так як він безпосередньо займався питаннями оренди. Кошти, з якими затримали ОСОБА_9 , були «боргом» за право оренди за 4 місяці. Вважає, що кошти від нього останній вимагав за право оренди складських приміщень. Крім того, зазначив, що транспортні послуги ОСОБА_9 надавав лише 1 раз, однак його автомобіль тоді зламався, та йому довелося шукати інший автомобіль, який перевозив його продукцію. Більше він до ОСОБА_9 ніколи не звертався з приводу надання транспортних послуг ;

-Свідка ОСОБА_12 , яка в суді як першої, так і апеляційної інстанції пояснила, що з вересня 2010 року перебувала на посаді директора Черкаської МТОБ ОСС. Договора оренди після закінчення строку їх дії продовжувалися за заявою приватних підприємців, які зверталися з письмовою заявою до адміністрації про їх продовження. Вона, як директор, одноособово підписувала договори оренди, та їх продовження, всі інші організаційні питання вирішував ОСОБА_9 , в тому числі - складав проекти договорів, та вів іншу документацію, пов`язану з орендою, підшукував орендарів, в тому числі і ОСОБА_11 .

Також свідок ОСОБА_12 апеляційному суду пояснила, що склад №16 орендує ОСОБА_14 , який є сином ОСОБА_11 , а склади № 46,47 та 48 орендує ОСОБА_11 згідно договору від 04.02.2011, оригінал договору якого вона надала апеляційному суду. Також пояснила, що договору оренди, датованого 04.01.2011, в Черкаській МТОБ ОСС немає. Траплялися випадки, коли приватні підприємці здавали склади в суборенду, що категорично заборонено, у зв`язку з чим договори оренди не продовжувалися.

Вище вказані докази в своїй сукупності на взаємозв`язку, вказують на доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України.
За клопотання сторони захисту, апеляційним судом також допитано свідків :

- ОСОБА_15 , який пояснив, що він є приватним підприємцем та працює на Черкаській МТОБ ОСС. Між ним та ОСОБА_11 був конфлікт з приводу ведення бізнесу, який був врегульований ОСОБА_9 шляхом заборони ОСОБА_11 орендувати складські приміщення поряд з тими, які орендує він. Договори оренди продовжуються на основі повідомлення, яке підписується підприємцями. Будь-які хабарі за продовження строку дії оренди в нього ніхто не вимагав. Тобто, покази свідка ОСОБА_15 , ніяким чином не спростовують вину ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368-3 КК України;
- ОСОБА_13 , яка пояснила, що з 2007 по 2012 роки працювала в ПП ОСОБА_11 бухгалтером. ОСОБА_9 числився в штаті найманих працівників на посаді юрисконсульта на пів-ставки згідно трудового договору, який був зареєстрований в центрі зайнятості, заробітну плату ОСОБА_9 вона нараховувала щомісячно , з неї сплачувалися відповідні податки, ОСОБА_9 вона заробітну плату не видавала, він у відомостях про отримання заробітної плати не розписувався.

Відповідно до ст. 409, п.1 ч.1 ст. 411 КПК України підставою для зміни вироку є невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Судом першої інстанції визнано доведеним те, що ОСОБА_9 , являючись службовою особою юридичної особи приватного права, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надані йому повноваження, пов`язані з займаною ним посадою, 10 грудня 2012 року в коридорі адміністративного приміщення Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою АДРЕСА_2 , одержав від приватного підприємця ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 11600 грн., які той сплатив за погодження продовження строку оренди складських приміщень № 16 і № 46, які розташовані на території Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою АДРЕСА_2 , та які ОСОБА_11 орендував згідно договору від 04.01.2011. Вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковано місцевим судом за ч.3 ст. 368-3 КК України.

Однак, з досліджених апеляційним судом доказів вбачається, що договір оренди об`єкта нерухомості від 27 червня 2009 року (складу №16), оригінал якого не надала апеляційному суду жодна із сторін, був укладений не з ОСОБА_11 , а з його сином - ОСОБА_14 .. Крім того, в тексті копії договору оренди об`єкта нерухомості від 04 січня 2011 року, оригінал якого також не надано апеляційному суду, вказано, що ОСОБА_11 надано в оренду тільки складські приміщення №47,48. Тому доводи апелянта ОСОБА_9 в цій частині заслуговують на увагу.

Апеляційним судом досліджено оригінал договору оренди об`єкта нерухомості від 04 лютого 2011 року, укладеного між Черкаською МТОБ ОСС та ПП ОСОБА_11 , з якого чітко вбачається, що ОСОБА_11 надано в оренду склади № 46, 47, 48, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Враховуючи вище викладене, апеляційним судом встановлено, що місцевим судом безпідставно визнано доведеним, обвинувачення ОСОБА_9 в частині одержання від приватного підприємця ОСОБА_11 неправомірної вигоди, яку той сплатив за погодження продовження строку оренди складського приміщення № 16, яке розташоване на території Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою АДРЕСА_2 , та яке ОСОБА_11 орендував згідно договору від 04.01.2011.

Також визнане апеляційним судом доведеним, пред`явлене обвинувачення ОСОБА_9 , в частині одержання від приватного підприємця ОСОБА_11 неправомірної вигоди, яку той сплатив за погодження продовження строку оренди складського приміщення № 46, яке розташоване на території Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою АДРЕСА_2 , та яке ОСОБА_11 орендував згідно договору оренди об`єкта нерухомості узгоджується з показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтвердили, що ОСОБА_11 дійсно орендує складське приміщення №46 з 04.02.2011.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 року щодо ОСОБА_9 , виключивши з обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання суду на дату договору оренди від 04.01.2011 та оренду ОСОБА_11 складського приміщення № 16, яке розташоване на території Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 149.

Доводи апелянта ОСОБА_9 про те, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст. 368-3 КК України, оскільки відповідно до чинного законодавства дозволу на продовження договору оренди чи такого погодження не існує, договори продовжуються автоматично, є безпідставними, оскільки як під час розгляду справи місцевим судом, та і в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_12 , пояснила, що підшукуванням орендарів, а також складанням проектів договорів оренди займався особисто ОСОБА_9 , яким було розроблено типовий проект договору оренди, крім того, орендарі по закінченню строку договору письмово звертаються до адміністрації з заявою про його продовження, що також узгоджується із показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_15 . Також зазначені дії, передбачені безпосередньо посадовою інструкцією начальника відділу по оренді.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_11 вигадав історію про існування особливого порядку продовження договорів оренди, з метою звинуватити його в отриманні неправомірної вигоди, нічим не підтверджені, та спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності, та не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Крім того, колегія суддів бере до уваги той факт, що ОСОБА_9 під час затримання викинув одержані від ОСОБА_11 грошові кошти, та заперечив факт їх отримання, що також спростовує позицію апелянта з приводу того, що вказані кошти були предметом винагороди за надані ОСОБА_9 юридичні послуги ОСОБА_11 ..

Таким чином, місцевим судом зроблено вірний висновок про те, що зібрані по справі докази, а саме: покази свідка ОСОБА_11 ; протокол огляду місця події (сходів, що ведуть до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено хаотично розкидані помічені грошові кошти в сумі 11600 грн.); протокол обшуку, відповідно до якого на долонях та куртці ОСОБА_9 виявлено сліди спеціальної хімічної речовини; висновок експертизи вказаної речовини № 2/0025 від 12.01.2015; протокол про результати аудіо-відеоконтролю за місцем вчинення злочину; стенограма аудіо запису від 10.12.2012, на якій зафіксовано факт отримання обвинуваченим у ОСОБА_11 грошових коштів, які ОСОБА_9 поклав до кишені куртки, в своїй сукупності вказують на вчення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України.

Доводи апелянта про те, що він не є суб`єктом відповідальності за ч.3 ст. 368-3 КК України, є необґрунтованими, оскільки відповідно до наказу № 244 з 17.08.2007 останнього переведено на посаду начальника відділу оренди Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки.
Відповідно до посадової інструкції начальника відділу по оренді, останній володіє організаційно-розпорядчими повноваженнями, тобто є службовою особою, що узгоджується з абз.3 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про хабарництво", відповідально до якої, організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).
Крім того, місцевим судом вірно встановлено, що керівник бази приймає остаточне рішення та підписує договори оренди, однак до кола посадових обов`язків ОСОБА_9 входило підшукування орендарів, складання проектів договорів, та у випадку продовження договорів оренди збирання в підприємців відповідних заяв, та внесення пропозицій керівництву щодо доцільності їх продовження, що розцінюється як погоджувальні дії особи, відповідальної за оренду . Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час апеляційного розгляду. Та підтверджені показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та посадовою інструкцією начальника відділу по оренді.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 також вказував, що кошти він отримував від ОСОБА_11 , в тому числі за надані транспортні та юридичні послуги (заробітна плата по трудовому договору), однак вказані доводи є безпідставними, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами по справі, та спростовують показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які були допитані місцевим та апеляційним судом, та пояснили, що ОСОБА_9 перебував у ПП ОСОБА_11 на посаді юрисконсульта лише формально та жодних послуг ОСОБА_11 не надавав, в тому числі - транспортних, як стверджував свідок ОСОБА_11 .
Таким чином, місцевим судом, обґрунтовано визнано винним ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368-3 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 районний суд достатньо виконав вимоги ст. 50, 65, 66, 67 КК України та дотримався правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини і мотиви кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання: позитивна характеристика, вчинення кримінального правопорушення вперше, стан здоров`я і вік, та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, обґрунтовано призначив ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.3 ст. 368-3 КК України, у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах незалежно від форм власності строком на 1 рік.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 рокувідносно ОСОБА_9 зміні, та виключенню з обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання суду на дату договору оренди від 04.01.2011 та оренду ОСОБА_11 складського приміщення № 16, яке розташоване на території Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 149.

В решті - вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 404, п.2 ч.1 ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 року задовольнити частково.
Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 року щодо ОСОБА_9 змінити.
Виключити з обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання суду на дату договору оренди від 04.01.2011 та оренду ОСОБА_11 складського приміщення № 16, яке розташоване на території Черкаської міжрайонної торгівельно-оптової бази обласної споживчої спілки за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 149.

В решті - вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2017 рокувідносно ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :