Справа № 551/902/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року селище Шишаки
Слідчий суддя Шишацького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавські області ОСОБА_4 від 13 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження,
У своїй скарзі ОСОБА_3 просила слідчого суддю вищевказану постанову слідчого скасувати, а показання неповнолітніх свідків та потерпілої вважати законними та належними.
Скарга обґрунтована неповнотою досудового розслідування та порушенням слідчим норм кримінально-процесуального законодавства, що зокрема виразилось у однобічному підході до оцінки доказів, зокрема взяття до уваги показань наданих особою причетною до злочину та членами її родини, відкиданні показань безпосередніх свідків події та потерпілої через те, що вони є малолітніми, затягуванні строків у проведенні певних слідчих дій, що призвело до плутанини у показаннях свідків в зв`язку зі спливом значного проміжку часу з моменту події.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримала з вищенаведених підстав, наполягала на її задоволенні з підстав наведених у ній.
Слідчий та прокурор, будучі повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, її неявка розгляду скарги не перешкоджає.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в цілому є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
28 червня 2016 року до чергової частини Шишацького відділення поліції надійшла письмова заява ОСОБА_3 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , яка спричинила тілесні ушкодження доньці заявниці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За результатами досудового розслідування 29 вересня 2017 року старшим слідчим ОСОБА_8 була винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутності в діянні складу злочину.
Дана постанова мотивувалась слідчим наявністю суперечностей у показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_7 (всі троє малолітні) та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які неможливо усунути, а отже і об`єктивно встановити факт нанесення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 .
При цьому акцентувалось, що неповнолітнім особам, саме з показаннями яких маються розбіжності, в силу їх віку та розвитку притаманні певні психологічні якості та особливості розвитку та поведінки, що може позначитись на якості їх показань.
Ухвалою слідчого судді від 10 жовтня 2017 року, винесеною за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 , постанову слідчого було скасовано.
Зокрема у вказаній ухвалі слідчим суддею було звернено увагу на те, що за результатами судово-медичної експертизи (висновок № 210 від 05.07.2016 року) у малолітньої потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження синець, що розташований в ділянці зовнішнього кута правого ока з розповсюдженням на верхню повіку, який міг утворитись від одноразової дії прикладання сили тупого твердого предмету, яким також міг бути удар кистю руки зжатою в кулак, ногою у взутті, можливо за обставин, вказаних підекспертною, по давності утворення може відповідати даті та обставинам викладеним в описовій частині постанови та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у ОСОБА_7 тілесного ушкодження воно не могло утворитись в наслідок її падіння з висоти власного зросту.
В супереч принципу публічності КПК та обов`язку всебічного, повного й неупередженого дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення оцінка доказів слідчим проведена поверхово, безпідставно поставлено під сумнів показання неповнолітньої потерпілої та очевидців події, не усунуті слідчим шляхом показання у протиріччя потерпілої, малолітніх та повнолітніх свідків.
13 квітня 2018 року слідчим СВ Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України (а.с. 112-113).
Вказана постанова слідчого практично в повній мірі ідентична попередній постанові слідчого ОСОБА_13 про закриття кримінального провадження від 29.09.2017 року, відрізняється від неї лише змістом 2-х абзаців мотивувальної частини та відповідно так само мотивована наявністю суперечностей у показаннях свідків, що об`єктивно унеможливлює встановлення факту нанесення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 .
Як і минулого разу слідчий суддя не може погодитись з даними висновками слідчого та вважає, що в супереч вимогам ст.ст. 25, 91, 94 КПК України досудове розслідування у справі проведено без дотримання вимог щодо його повноти, всебічності та неупередженості, а висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, копіюючи практично в повному обсязі постанову слідчого ОСОБА_8 від 29.09.2017 року та аналогічним чином мотивуючи свою постанову про закриття кримінального провадження від 13.04.2018 року слідчий ОСОБА_4 фактично знехтував висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі від 10.10.2017 року, якою першу постанову про закриття кримінального провадження було скасовано.
Як і минулого разу постанова мотивована слідчим тим, що неповнолітнім свідкам та потерпілій, в силу їх віку та розвитку притаманні певні психологічні якості та особливості розвитку та поведінки, що може позначитись на якості їх показань.
При цьому вказане твердження слідчого має лише імовірнісний характер, яке не підкріплюється жодними фактичними даними справи.
Так, після скасування слідчим суддею постанови слідчого від 29 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження у ньому були проведено ряд слідчих дій, проте, на думку слідчого судді, вони мали більш формальний характер та не сприяли повноті та всебічності досудового розслідування.
Зокрема, 07.11.2017 проведено одночасний допит свідків ОСОБА_11 та малолітнього ОСОБА_10 проте зі змісту протоколу допиту вбачається, що кожному з них ставились «свої» окремі питання в рамках раніше наданих ними показань, що не сприяло усуненню суперечностей між ними, а також встановленню нових (раніше не з`ясованих) обставин справи (а.с.к.п 101-103).
03.11.2017 повторно допитана свідок ОСОБА_12 , практичний психолог ОСОБА_14 той же час остання безпосереднім учасником події не являлась, а отже її показання суттєвої користі для повноти та всебічності кримінального провадження не несуть (а.с.к.п. 104-105),
12.04.2018 року додатково в якості свідка допитано представника малолітньої потерпілої ОСОБА_3 . В ході допиту слідчим з`ясовано лише питання чому до лікаря зі скаргами на тілесні ушкодження доньки представник потерпілої звернулась на наступний день після побиття.
При цьому допущену свідком ОСОБА_3 помилку в частині того, що до лікаря зі своєї неповнолітньою донькою вона звернулась 29.06.2018 (вказана дата, ще не настала, а вірним є 29.06.2016) слідчий використав знов таки для мотивування постанови про закриття кримінального провадження вказавши, що з моменту конфлікту до моменту звернення до лікаря пройшов значний проміжок часу.
На думку слідчого судді не сприяє повноті та всебічності досудового розслідування і проведений 18.11.2017 слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_11 (а.с.к.п. 106-109).
Так, незважаючи на те, що представник потерпілої ОСОБА_3 у своїх скаргах неодноразово вказувала на те, що свідок ОСОБА_11 була об`єктивно позбавлена можливості чути та бачити обставини події через значну відстань та зарослі між місцем події та місцем знаходження свідка, слідчий експеримент проведено в листопаді 2017 року при практично повній відсутності листя на деревах та кущах. При цьому в протоколі слідчого експерименту фактично продубльовані раніше надані свідком показання без прив`язки місця події та місця знаходження свідка до сталих орієнтирів, вимірювання відстані між вказаними позиціями тощо.
Крім того матеріали кримінального провадження не містять жодних належних документів якими підтверджуються повноваження слідчого ОСОБА_4 на проведення досудового розслідування у ньому. Так, в матеріалах провадження відсутнє відповідне доручення керівника слідчого відділу чи постанова про створення слідчої групи, а витяг з ЄРДР про те, що досудове розслідування проводиться групою слідчих: ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 датований 16.04.2018 року тобто вже після закриття провадження у справі.
За всіх вищевказаних обставин, а також за відсутності здобутих під час досудового розслідування об`єктивних даних про можливість отримання малолітньою потерпілою ОСОБА_7 виявлених у неї тілесних ушкоджень у інших час та за інших обставин, в тому числі шляхом самотравмування, виявлені у потерпілої в ході судово-медичної експертизи легкі тілесні ушкодження безумовно свідчать про наявність ознак складу злочину, а тому винесена слідчим постанова про закриття кримінального провадження не ґрунтується, як на нормах КПК так і на результатах повного та всебічного з`ясування обставин справи, а отже підлягає скасуванню.
В той же час вимоги скаржника про необхідність визнання слідчим суддею показань неповнолітніх свідків та потерпілої законними та належними не ґрунтуються на вимогах ст.ст. 303, 307 КПК України, виходять за межі компетенції слідчого судді, а отже у їх задоволенні необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-304, 307, 336 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Шишацького ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавські області ОСОБА_4 від 13 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог скаржника відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_17 Сиволап