Справа № 484/1244/18
Провадження: № 1-кп/484/207/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1
секретар судового засідання : - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473, по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, дітей не має, який має середню освіту, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.07.2017р. вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України,
за участю учасників судового провадження
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 останні пів року проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 27.02.2018р. приблизно о 19:00 год. до ОСОБА_3 прийшов його знайомий ОСОБА_6 . На цей момент у нього в квартирі вже знаходився його товариш ОСОБА_7 , який останні кілька тижнів мешкав у ОСОБА_3 . В ході спільного розпивання пива ОСОБА_6 помітив на кухонному столі паперовий згорток із канабісом, який залишився після одного з візитів знайомих ОСОБА_3 за кілька днів до того. Тоді ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_3 , чи можна вжити частину знайденого ним канабісу, на що ОСОБА_3 відповів, що канабіс не його, тому ОСОБА_8 може викурити будь-яку його кількість.

Тим самим ОСОБА_3 умисно, порушуючи встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів, знаючи, що це заборонено, надав йому приміщення своєї квартири для незаконного вживання наркотичного засобу - канабісу. Після цього ОСОБА_6 поставив на кухонний стіл пристрій для куріння канабісу, який знаходився біля столу, та вжив частину вказаного канабісу шляхом куріння в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Після цього в процесі подальшого розлиття пива ОСОБА_3 та ОСОБА_6 спільно вжили залишки канабісу із зазначеного паперового згортка.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений пояснив, що 27.02.2018р. приблизно о 19:00год. він перебував за місцем свого проживання разом із знайомим ОСОБА_7 . До нього також завітав знайомий ОСОБА_6 . Вони разом пили пиво. ОСОБА_6 помітив паперовий згорток з канабісом та попросив дозвіл на його вживання. Він дав дозвіл. ОСОБА_6 та він за допомогою пристрою вжили частину канабісу шляхом паління. Після цього він та ОСОБА_6 вийшли з квартири, придбали ще пива, повернулись та вжили шляхом паління за допомогою пристрою канабіс, який залишився. Приміщення для вживання наркотичного засобу він надав добровільно. Його ніхто не провокував, не примушував, на нього ніхто не тиснув. Він розумів наслідки своїх дій. Пристрій для паління канабісу він змайстрував власноруч за 3-4дні до зазначених подій. У вчиненому розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого також підтверджується протоколом обшуку від 27.02.2018р., проведеного на підставі ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_9 , відповідно до якого за місцем проживання обвинуваченого виявлений та вилучений пристрій для куріння канабісу із слідами нашарування темного кольору.

Згідно висновку судово - хімічної експертизи № 364 від 03.03.2018р. на внутрішній поверхні представлених на експертизу верхньому фрагменті полімерної пляшки, полімерній ємності з ручкою та ковпачку з фольги, виявлено нашарування екстракту канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса екстракту канабісу становить - 0, 2833г.

Відповідно до висновків медичного огляду лікаря на стан сп`яніння у обвинуваченого та ОСОБА_6 діагностовано гостра інтоксикація внаслідок вживання канабіноїдів.

Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 27.02.2018р. обвинувачений умисно добровільно надав приміщення квартири АДРЕСА_2 для незаконного вживання канабісу.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 317 КК України як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»(далі Постанова Пленуму) при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, оскільки від сусідів поступали скарги на гучні компанії, які збираються у квартирі.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Крім того, при призначення покарання обвинуваченому суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого, дані про його особу, те, що він є працездатним, однак постійної роботи та засобів до існування не має, вчинив злочин у період іспитового строку.
На думку суду вказане вище, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, дають підстави для призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі.
Згідно п. 26 Постанови Пленуму у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Обвинувачений вчинив злочин під час строку випробування, визначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.07.2017р., яким ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі строком на 4 роки. Такими чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України у виді позбавленні волі, яке він має відбувати реально.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Речовий доказ фрагмент полімерної пляшки, полімерну ємність з ручкою, ковпачок з фольги із нашаруванням екстракту канабісу, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП, суд вважає за необхідне знищити.
На підставі ч.2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 858грн.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.07.2017р. та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту затримання.

Речовий доказ фрагмент полімерної пляшки, полімерну ємність з ручкою, ковпачок з фольги із нашаруванням екстракту канабісу, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП, знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: