13.06.2018 Справа № 696/403/18
Провадження № 1-кп/696/91/18
УХВАЛА
13 червня 2018 року Кам`янський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законний представник підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000801 відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого майстром РКП «Кам`янський водоканал», депутатом не являється, утриманці не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 12 грудня 2015 року, близько 18 год. 00 хв., попередньо заручившись підтримкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , надавши останнім неправдиві відомості про дозвіл на демонтаж двох дорожніх залізобетонних плит та подальшим їх вивозом, з метою крадіжки майна, приїхав до посадкового майданчика автомобільної дороги місцевого значення О 240607 Кам`янка-Вербівка-Телепине, який розташований в Кам`янському районі Черкаської області, де умисно, таємно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, за допомогою вантажного автокрану КРАЗ 65101 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , завантажив до трактора МТЗ-1025 д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом, яким керував ОСОБА_8 дві залізобетонні плити вартістю 2500 гривень кожна, та в подальшому перевіз вказані плити до вул.. Пролетарської, в м. Кам`янка Черкаської області, де залишив їх зберігати біля будинковолодіння № 66, чим заподіяв Службі автомобільних доріг Черкаської області матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.
Прокурор просив застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру.

Захисник, підозрюваний та його законний представник не заперечували проти задоволення поданого клопотання.

Вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 166 від 24.04.2018 встановлено, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, тобто станом на 12 грудня 2015 року, ОСОБА_5 виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді біполярного афективного розладу з хвилеподібним перебігом в стані нестійкої медикаментозно-залежної ремісії, що позбавляло на вказаний період часу його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 також виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді біполярного афективного розладу з хвилеподібним перебігом в стані нестійкої медикаментозно-залежної ремісії, що на теперішній час обмежує його здатність в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, обмежує його здатність самостійно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки, брати участь у слідчих діях та судовому засіданні.

З огляду на особливості інкримінованих підекспертному дій, зважаючи на характеризуючи його образ та спосіб життя дані, враховуючи відсутність на теперішній час психічних розладів психотичного рівня, наявність прихильності до проти рецидивного лікування в амбулаторних умовах, враховуючи наявність початкових особистісних змін внаслідок тривалого, багаторічного перебігу ендогенного захворювання (біполярного афективного розладу) комісія приходить до висновку, що ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст.. 94 КК України, у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ст. 512 КПК України встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України ОСОБА_5 необхідно надати амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст. ст. 512,513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого майстром РКП «Кам`янський водоканал», депутатом не являється, утриманці не має, раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речові докази: вантажний автокран КРАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , який повернуто під розписку ОСОБА_7 ; дві дорожні залізобетонні плити, які повернуті під розписку ОСОБА_9 , трактор МТЗ 1025 д.н.з. НОМЕР_2 та тракторний причіп повернуто під розписку ОСОБА_8 залишити за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Кам`янський районний суд протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя :