Справа № 477/426/17
Провадження № 1-кп/488/49/18 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 року
Корабельний районний суд м.Миколаєва
у складі:
головуючого судді суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора неповнолітньої потерпілої законного представника неповнолітньої потерпілої захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши, під час судового розгляду кримінального провадженніпо обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 діб строків тримання обвинуваченого під вартою, мотивувавши тим, що продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що у випадку закінчення строків тримання під вартою останнього, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміни на менш суворий, обвинувачений може переховуватись від судута незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків.
Обвинувачений та його захисник, заперечували проти задоволення клопотання, зазначили, що клопотання подано до суду в порушення порядку, передбаченого кримінальним процесуальним законодавством України. Окрім того, ризиків перелічених прокурором не обґрунтовані та на даний час вже відпали. Наполягали на тому, що відсутні докази винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. За такого, враховуючи, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання та реєстрацію, просили замінити ОСОБА_9 запобіжний захід на менш суворий у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
Відповідно ст.. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів, є, крім іншого, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

14.06.2018 року спливає строк тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, обвинувачений неодноразово судимий, останній раз звільнився з місць позбавлення волі в 03.01.2016 року, не проживає за місцем своєї реєстрації, постійного місця проживання в м.Миколаєві не має, не працює, неодружений, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Потерпілою від інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення визнана на теперішній час неповнолітня особа.

На думку суду, вказані обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого, свідчать про те, що ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, і в разі спливу строку тримання під вартою ОСОБА_9 чи застосування до нього менш суворого запобіжного заходу ніж раніше обраного судом, останній може переховуватись від суду та незаконно впливати на неповнолітню потерпілу.
При цьому доводи захисника та обвинуваченого не можуть, на переконання суду, свідчити про відсутність ризиків здійснення останнім вищевказаних дій у випадку застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу. Суд також не находить, що прокурором порушено порядок звернення до суду з клопотаннями, який б заважав суду розглянути дане клопотання по суті.

Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що зазначені прокурором ризики продовжують існувати і на теперішній час, при цьому вважає, що запобігти їм при вжитті до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не можливо. На думку суду, продовження строків тримання останнього під вартою не буде порушувати його Конституційних прав та свобод, а також вимог ст. 5, 6 Європейської Конвенції "Про захист прав і основних свобод людини", оскільки прийняте судом рішення не буде суперечити вищенаведеним законодавчим актам, а тому, вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора.
Враховуючи викладене, клопотання захисника щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на менш суворий, не підлягає задоволенню.
Суд вважає можливим розглянути дане клопотання до закінчення спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, з огляду на неможливість призначення нового судового засідання до спливу зазначеного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 21.07.2018 року (включно).
У задоволені клопотання захисника відмовити.
Копію ухвали надіслати сторонам судового провадження та для виконання начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3