ЄУН 174/24/17
н/п 1-кп/174/3/2018
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000423 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта базова загальна середня, військовозобов`язаного, не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.05.1996 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.142, ч.2 ст.17- ч.3 ст.81, ст.42 КК України (всі в редакції КК України від 28.12.1960 року) до 06 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання;

- 18.10.2005 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ст.353, ст.70 КК України (всі в редакції КК України від 05.04.2001 року) до 04 років 01 місяця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 02.06.2008 року на невідбутий строк 01 рік 15 днів на підставі ст.81 КК України за постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.05.2008 року;

- 22.09.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 14.10.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.263, ч.2, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 12.07.2012 року на невідбутий строк 01 рік 02 місяця 12 днів на підставі ст.81 КК України за постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2012 року,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 09.11.2016 року, близько 04.00 год., знаходився в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , де під час спільного розпивання алкогольних напоїв, між ним та власником вищевказаної квартири ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір ОСОБА_6 , у той же день, тобто 09.11.2016 року, близько 04.10 год., продовжуючи знаходитись на кухні кв. АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, сидячи навпроти ОСОБА_4 , який стояв, діючи умисно, взяв зі столу ніж, та таким чином підшукав собі знаряддя злочину, після чого, утримуючи ніж в правій руці, рухом руки прямо вперед, наніс один удар в область живота потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого та товстого кишківника та їх брижі з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав і показав, що знає потерпілого ОСОБА_4 з дитинства, стосунки були дружні. 09.11.2016 р. вночі прийшов до ОСОБА_4 за адресою проживання останнього в гості, приніс пляшку самогону, яку разом розпивали. На столі також була закуска - аджика, хліб, який різали, хто саме різав, не пам`ятає. Також, на столі лежав кухонний ніж, різати хліб. Були тільки вдвох. Потім між ними стався конфлікт, пам`ятає тільки його початок - запропонував ОСОБА_4 піти в АТО, а він грубо його обізвав та сказав, що з ним в АТО не піде, на цьому ґрунті між ними почалася бійка. Наносили один одному удари кулаками, пам`ятає, що обличчя у потерпілого було у крові. Скільки ударів він наніс потерпілому кулаком руки та що було далі, не пам`ятає. Вранці прокинувся у себе вдома, як прийшов додому, також не пам`ятає. Двері квартири були відчинені, приблизно о 09 год. до нього додому прийшли працівники поліції, які його розбудили та повідомили, що він ножем вдарив ОСОБА_4 . Спитав, чи живий ОСОБА_4 , відповіли, що так. Йому не віриться, що він міг це зробити. Руки та одяг в нього були в крові. Працівники карного розшуку- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 сказали, що ОСОБА_4 з заявою відносно нього до поліції не звертався, що все буде добре, до кримінальної відповідальності його не притягнуть, що захисник йому не потрібен та попросили підписати документи для звіту, що і зробив. Казав працівникам поліції, що він не пам`ятає, як вдарив ОСОБА_4 ножем, але в його первинних показах працівники поліції записали, що саме він наніс ножове поранення ОСОБА_4 . Пізніше його допитувала слідчий ОСОБА_9 , вона нічого не обіцяла, але його покази надрукувала з його первісних пояснень, усі документи, що надала слідчий, зокрема і щодо відмови від захисника, підписав особисто без зауважень, довірившись раніше даним обіцянкам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Йому не віриться, що він міг вдарити ножем потерпілого, вважає, що це міг зробити хтось інший після того, як він пішов додому, вину в спричиненні потерпілому ножового поранення та тяжких тілесних ушкоджень не визнає.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина підтверджується показами потерпілого, свідків, письмовими та речовими доказами по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_4 показав, що знає обвинуваченого з дитинства, підтримували дружні стосунки. 09.11.2016 року, вночі, за місцем його проживання прийшов ОСОБА_6 в гості. В цей час його співмешканки не було вдома, вона поїхала у м.Дніпро, більше з ними нікого не було. Під час вживання спиртних напоїв між ними виникла сварка на побутовому ґрунті, ОСОБА_6 взяв зі столу ніж та утримуючи його в руці, наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя, а потім цим ножем вдарив його в живіт, а коли витягував ніж, зачепив йому підборіддя, пішла кров. Від ударів кулаком в обличчя, тілесних ушкоджень у нього не було, а рана на підборідді зажила сама. Після цього ОСОБА_6 пішов з квартири, а він залишився, йому стало гіршати, тому вийшов у під`їзд, щоб попросити допомогу. Побачив сусіда, який йшов на роботу та попросив його викликати «швидку». Через деякий час приїхали медичні працівники, його забрали до лікарні, де зробили операцію. Ніж та 2 светри, пред`явлені йому в суді для огляду, належать йому, саме цим ножем ОСОБА_6 спричинив йому тілесне ушкодження. ОСОБА_6 сплатив йому 1200 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування, будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має та просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_12 показала, що працює спеціалістом міграційної служби, яка знаходиться в приміщенні поліції, але в підпорядкуванні поліції не перебуває. 09.11.2016 р. працівники поліції запросили її бути понятою при проведенні слідчої дії. В кабінеті відділу поліції, в її присутності та іншої понятої, ОСОБА_6 видав належний йому одяг - брюки, на яких були краплі, схожі на кров. ОСОБА_6 пояснював, що разом з ОСОБА_4 вживали спиртні напоїв квартирі останнього, казав «Навіщо я його поронув», як зрозуміла, вдарив ножем, казав це з жалем, жалкував про вчинене. Брюки були запаковані до пакету та опечатані, складено протокол, де все було записано вірно, протокол підписала. Слідчий ОСОБА_9 їй близькою родичкою не доводиться.

Свідок ОСОБА_13 показала, що приблизно в середині листопада 2016 року приходила до відділу міграційної служби у своїх справах. Працівники поліції запропонували їй бути понятою, на що погодилася. В кабінеті поліції була присутня при тому, як ОСОБА_4 показував і розказував про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень. Розповів, що разом з ОСОБА_6 вживали спиртні напої, між ними сталася сварка, в ході якої ОСОБА_6 схопив ножа і вдарив його в живіт. Він не казав, що з ними були ще якісь особи. Було складено протокол, який прочитала і підписала.

Свідок ОСОБА_14 показала, що в листопаді 2016 року приймала участь у проведенні слідчих дій з обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 в якості понятої. Слідчі дії проводилися у кабінеті слідчого. 09.11.2016 р. в її присутності у ОСОБА_6 було вилучено брюки із слідами бурої речовини, які упакували в пакет та опечатали. ОСОБА_15 сказав, що вдарив ножем товариша, казав: «Навіщо я це зробив», розповідав, що конфлікт між ними вийшов, бо щось не поділили за війну, яка відбувається на Сході країни, казав, що з того, що відбулося, не все пам`ятає. Склали протокол, який прочитала та посвідчила своїм підписом. 17.11.2016 р. ходила до міграційної служби оформлювати паспорт, працівники поліції запросили бути понятою, погодилася. В кабінеті слідчого ОСОБА_4 розказав і показав, при яких обставинах і як саме ОСОБА_6 вдарив його ножем, за допомогою макету ножа та статиста показав, як саме це відбулося. Склали протокол, який також посвідчила своїм підписом.

Свідок ОСОБА_16 показав, що він є сусідом ОСОБА_4 , він проживає на 3-му поверсі, а ОСОБА_4 - на першому. В листопаді 2016 р., приблизно о 04.30- 05 годині йшов на роботу, спускаючись по сходам під`їзду. Побачив ОСОБА_4 , який стояв біля своєї квартири, при цьому тримався руками за живіт та опирався на стіну. Він сказав, що його хтось «підрізав», з живота в нього текла кров, він попросив викликати «швидку», що і зробив. Йому повідомили, що «швидка» їде, сказав про це ОСОБА_4 та пішов на роботу. По зовнішньому вигляду ОСОБА_4 зрозумів, що йому погано, подробиць того, що сталося, у нього не з`ясовував.

Свідок ОСОБА_17 показав, що працює на посаді оперуповноваженого Вільногірського ВП. В листопаді 2016 р. до відділу надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 спричинено ножове поранення. В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено, що це поранення спричинено ОСОБА_6 , останнього було доставлено до відділу, де з ним спілкувався, з`ясовував обставини події. Ніякого психологічного тиску на ОСОБА_6 не чинив, будь-яких обіцянок щодо можливості не притягнення до кримінальної відповідальності йому не давав. Питання залучення захисника з ОСОБА_6 також не обговорював.

Свідок ОСОБА_18 показав, що працює начальником кримінального розшуку. Вранці 09.11.2016 р. надійшло повідомлення, що ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження. В ході розшукових заходів встановили, що це зробив ОСОБА_6 . Його запросили до відділу та опитали по обставинам справи. Психологічного тиску на ОСОБА_6 не чинив, будь-яких обіцянок щодо можливості не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності він та інші працівники поліції в його присутності ОСОБА_6 не давали. Відмовитися від захисника його також не вмовляли і не примушували. Про те, що тілесне ушкодження спричинено саме ОСОБА_6 , розповів потерпілий ОСОБА_4 , а в послідуючому це підтвердилося.

Свідок ОСОБА_9 показала, що в її провадженні знаходилось дане кримінальне провадження. В ході досудового слідства було зібрано докази, підтверджуючі, що саме ОСОБА_6 спричинив ножове поранення потерпілому ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, вручена пам`ятка про процесуальні права, роз`яснено право на захист, про що складено відповідні документи, які ОСОБА_6 посвідчив своїм підписом та виразив своє бажання захищатися самостійно, що також було викладено ним в письмовій заяві. Будь-яких дій по умовлянню ОСОБА_6 відмовитися від захисника не вчиняла. Підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачала, оскільки він за першою вимогою до неї з`являвся. Необхідності у проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_6 не виникало, оскільки було зібрано достатньо доказів, підтверджуючих його вину.

Свідок ОСОБА_19 показав, що обвинувачений ОСОБА_6 - це його рідний дядько, його мати - ОСОБА_20 , є рідною сестрою ОСОБА_6 . Він проходив військову службу по контракту, 09.11.2016 року йому подзвонила мати і сказала, що потрібно приїхати, бо дядька підозрюють, що він підрізав ОСОБА_4 10.11.2016 року ввечері приїхав додому. Спілкувався з ОСОБА_6 , він розказав, що 09.11.2016 р. разом з ОСОБА_4 вживали спиртні напої, що було потім, не пам`ятає, прокинувся вранці в себе вдома, був у крові. Приїхали працівники поліції, які сказали, що він наніс ножове поранення ОСОБА_4 . Дядько казав, що з ОСОБА_4 вони могли побитися, але вдарити його ножем він не міг.

Згідно з листом запису огляду чергового лікаря /а.с.7 т.1/, ОСОБА_4 доставлений на приймальний покій ЦМЛ 09.11.2016 року о 08.00 год., направлений бригадою швидкої допомоги в лікарню м.Дніпродзержинська.

Згідно з протоколом огляду місця події від 09 листопада 2016 року /а.с.8-10 т.1/, оглянуто місце події- квартира АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: ніж, два светри з плямами речовини темно-бурого кольору.

Згідно з протоколом огляду від 09 листопада 2016 року /а.с.12-13 т.1/, оглянуто та вилучено добровільно надані ОСОБА_6 джинси чоловічі зі слідами речовини бурого кольору. Як слідує з свідчень ОСОБА_6 в протоколі слідчої дії, в цих джинсах він знаходився в той час, коли наніс ножове поранення ОСОБА_4 ..

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 17 листопада 2016 року з таблицями зображень до нього /а.с.18-23 т.1/, потерпілий ОСОБА_4 вказав та показав обставини спричинення йому тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_6 .

З висновку судово-медичної експертизи №107-Е від 18 листопада 2016 року /а.с.25-26 т.1/ випливає, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням тонкого та товстого кишківника та їх брижі з розвитком внутрішньочеревної кровотечі, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя , могло утворитися від дії предмету (предметів), що міг мати гострий край та ріжучі властивості в строк, що може відповідати строку, вказаному в описовій частині постанови та могли утворитися при механізмі, вказаному потерпілим ОСОБА_4 в ході слідчого експерименту.

Згідно протоколів отримання зразків для експертизи від 23.11.2016 р., відібрано зразки крові у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 31, 33 т.1).

З висновку судово-медичної експертизи № 440к від 25.11.2016 р. слідує, що кров ОСОБА_6 належить до групи О з ізогемаглютенинами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО ( а.с. 84 т.1).

З висновку судово-медичної експертизи № 439к від 25.11.2016 р. слідує, що кров ОСОБА_4 належить до групи О з ізогемаглютенинами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (а.с. 84 т.1).

З висновку судово-медичної експертизи № 2080 від 09 грудня 2016 року /а.с.81-83 т.1/ слідує, що в більшості слідів на штанах, які належать підозрюваному ОСОБА_6 , встановлена наявність крові людини, походження якої можливо як від ОСОБА_6 так і від ОСОБА_4 .

З висновку судово-медичної експертизи ножа №1240 від 23 грудня 2016 року /а.с.87-90 т.1/ випливає, що на клинку ножа встановлена наявність крові та епітеліальних клітин з ядрами, при визначенні їх видової належності виявлений білок людини. При визначенні статевої належності крові та епітеліальних клітин з ядрами, на клинку встановлене їх походження від особи чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні слідів крові виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анті-А і анті-В ізосерологічної системи АВО, а групова належність клітинних елементів не визначена через не виявлення антигенів А,В,Н цієї системи. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження слідів крові на клинку представленого ножа від чоловіка (чоловіків) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анті-А і анті-В, яким у даному випадку є потерпілий ОСОБА_4 .

Відповідно висновку первинної комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 310 від 27.12.2016 року /а.с.94-96 т.1/, ОСОБА_6 хронічним душевним захворюванням, недоумкуватістю, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не страждав і в даний час страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час психічні та поведінкові розлади здоров`я внаслідок вживання алкоголю. В період часу, до якого відносяться інкриміноване йому діяння, випробуваний за своїм психічним станом в той період часу він міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. В даний час за своїм психічним станом досліджуваний також може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. Не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

З висновку судово-трасологічної експертизи №25/4.2-10 від 12 січня 2017 року /а.с.100-105 т.1/ випливає, що на поверхні джемпера зеленого кольору (в постанові слідчого светр) є два пошкодження. Пошкодження довжиною 70 мм, яке розташоване на 50 мм від пройми лівого рукава вздовж внутрішнього шву рукава, утворено в результаті розриву матеріалу при натягненні, внаслідок якої-то механічної дії. Наскрізне пошкодження довжиною 7 мм, яке розташоване спереду на джемпері на відстані 105 мм від лівого бічного шва вправо та 120 мм вгору від низу джемперу, утворене в результаті дії колюче-ріжучого предмету, який має клинок з вістрям, обухом та одним гостро заточеним лезом. На поверхні светра чорного кольору потерпілого ОСОБА_4 є наскрізне пошкодження довжиною 7 мм, яке розташоване спереду на 130 мм від лівого бічного шва вправо та 120 мм вгору від низу светра, утворене в результаті дії колюче-ріжучого предмету, який має клинок з вістрям, обухом та одним гостро заточеним лезом. Колото-різані пошкодження утворені в результаті однієї і тієї дії- завдання одного удару колючо-ріжучим предметом, що має плоский клинок з вістрям, обухом та одним гостро заточеним лезом, найімовірніше ножем. Колото - різані пошкодження на поверхнях джемперу та светру потерпілого ОСОБА_4 могли бути утворені як ножем, вилученим 09.11.2016 під час огляду місця події, так і іншим предметом, що має клинок, схожий по конструкції і розмірним характеристикам з клинком представленого ножа.

Речовими доказами по справі: двома светрами ОСОБА_4 , брюками ОСОБА_6 , ножем, зразками крові ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , залишками змивів, які оглянуті в судовому засіданні.

Оцінюючи зібрані на досудовому слідстві, наведені вище та досліджені в судовому засіданні докази, суд приймає їх у якості належних та допустимих доказів по справі, оскільки вони отримані в законний спосіб, логічно взаємопов`язані, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють однин одного.

Суд приймає у якості допустимого доказу по справі покази потерпілого ОСОБА_4 , дані ним в судовому засіданні, зокрема в частині спричинення йому ножового поранення саме обвинуваченим ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_4 давав послідовні покази по обставинам справи як при проведенні досудового слідства так і в суді, які узгоджуються з іншими вищенаведеними доказами по справі, які прийняті судом у якості належних та допустимих, зокрема, протоколом огляду місця події від 09.11.2016 р., в ході якого вилучено ніж зі слідами бурого кольору та одяг, належний потерпілому, з механічними пошкодженнями і слідами бурого кольору, висновками судово-трасологічної та судово-медичних експертиз, згідно з якими тілесне ушкодження у виді проникаючого поранення черевної порожнини у потерпілого ОСОБА_4 могло утворитися при вказаних ним обставинах від дії предмету, що міг мати гострий край та ріжучі властивості, наявності на клинку вилученого під час огляду ножа слідів крові, які могли утворитися від потерпілого ОСОБА_4 , а на одязі потерпілого ОСОБА_4 - механічних пошкоджень, які могли бути утворені ножем, вилученим 09.11.2016 р. під час огляду місця події та на штанах обвинуваченого ОСОБА_6 - слідів крові, походження яких від потерпілого ОСОБА_4 не виключається, а також показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , які пояснили, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно видав належні йому брюки зі слідами бурого кольору, при цьому пояснював, що вдарив ножем товариша та жалкував про вчинене, показами свідка ОСОБА_16 , який показав, що бачив потерпілого ОСОБА_4 в під`їзді будинку з тілесними ушкодженнями в області живота в період часу з о 04.30- 05 годині, тобто безпосередньо після події злочину, який пояснив, що його «підрізали» та просив про допомогу.

При таких обставинах, підстави сумніватися у правдивості та достовірності показів потерпілого ОСОБА_4 , даних ним в судовому засіданні по обставинам справи, у суду відсутні, а покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо заперечення ним факту завдання потерпілому ОСОБА_4 удару ножем в область живота, внаслідок чого останньому було заподіяно тяжких тілесних ушкоджень та можливості вчинення цих дій іншими особами, суд оцінює критично та вважає надуманими, оскільки вони спростовуються сукупністю зібраних на досудовому слідстві, досліджених в суді та наведених вище доказів.

Також, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_6 в частині здійснення на нього під час проведення досудового розслідування психологічного тиску з боку працівників поліції шляхом вмовлянь та обіцянок, внаслідок чого він оговорив себе в частині завдання потерпілому удару ножем та відмовився від участі захисника у справі, оскільки допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 вказані факти заперечують, і будь-яких доказів на підтвердження вказаних обвинуваченим ОСОБА_6 обставин, стороною захисту не надано, із своїми правами підозрюваного обвинувачений ОСОБА_6 був ознайомлений слідчим ОСОБА_9 особисто, про що свідчать протоколи відповідних процесуальних дій, які обвинуваченим підписані власноручно, що він підтвердив в судовому засіданні, тому ОСОБА_6 не був позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням до слідчого чи залучити захисника самостійно.

При таких обставинах, вищевказані покази обвинуваченого ОСОБА_6 , дані ним в судовому засіданні, суд оцінює критично і розцінює як спосіб захисту від обвинувачення.

Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_6 знайшов своє підтвердження в суді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , в межах пред`явленого обвинувачення, слід кваліфікувати по ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, при судовому розгляді справи не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо (а.с. 56 т.1), за місцем колишньої роботи - позитивно (а.с.79 т.2), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с.60 т.1), перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.с.49 т.2), раніше притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.72-76, 99-100 т.2 ) та неодноразово- до кримінальної відповідальності (а.с.40-41 т.1).

Згідно досудової доповіді, складеної Верхньодніпровським МРВ ПС МРУ ВКПП МЮ відносно обвинуваченого, підтриманої в судовому засіданні представником органу пробації, виправлення ОСОБА_6 неможливо без позбавлення волі, та як ОСОБА_6 має високий ризик вчинення повторного правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації найінтенсивнішого нагляду та застосування соціально-виховних заходів. (а.с.94-95 т.2)

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, дані досудової доповіді органу пробації, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше притягався до адміністративної відповідальності та неодноразово- до кримінальної відповідальності і знову вчинив тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працює і не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, які могли б забезпечити його належну поведінку, наслідки, завдані злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_6 у виді заподіяння потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень та відсутність будь-якого каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак враховуючи відшкодування обвинуваченим потерпілому шкоди, завданої злочином, позиції потерпілого ОСОБА_4 , який просить не позбавляти обвинуваченого волі, у розмірі, близькому до мінімального, встановленого санкцією ч.1 ст.121 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також буде відповідати вимогам ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.124 КПК України, судові витрати на проведення судово-трасологічної експертизи №25/4.2-10 від 12.01.2017 р. у розмірі 880 гривень 40 копійок (а.с.99 т.1), підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази по справі: 2 светра, належні ОСОБА_4 , брюки ОСОБА_6 , ніж, зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , залишки змивів, які знаходяться на збереженні у кімнаті зберігання речових доказів Вільногірського ВП Жовтоводського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області згідно квитанції № 002250 від 05.01.2017 р. (а.с.28, 106 т.1) - слід знищити.

Оскільки при проведенні досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, відповідні клопотання учасниками процесу під час розгляду справи в суді не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обранню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373, 374, 375, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу на призначений строк.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судово-трасологічної експертизи у розмірі 880 гривень 40 копійок. Перерахування провести на рахунок № 0004, одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м.Дніпро, МФО 805012, код ЄРДПОУ 37989274, призначення платежу : за експертизу № 25/4.2-10 від 12.01.2017 р.

Речові докази по справі: 2 светри, належні ОСОБА_4 , брюки ОСОБА_6 , ніж, зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , залишки змивів, які знаходяться на збереженні у кімнаті зберігання речових доказів Вільногірського ВП Жовтоводського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області згідно квитанції № 002250 від 05.01.2017 р. - знищити.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1