Дата документу Справа № 320/4539/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/566/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №320/4539/15-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

представника потерпілого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

захисників ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_15 (з доповненням), обвинуваченого ОСОБА_14 (доповненням), захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року, яким

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хмельницьке Чернігівського району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2, 3 ст.289, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Балашівка Чернігівського району Запорізької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2, 3 ст.289, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Хмельницьке Чернігівського району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2, 3 ст.289, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2, 3 ст.289, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду обвинувачених визнано винуватими і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

24 жовтня 2014 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинили напад на неповнолітнього ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час якого ОСОБА_14 , погрожуючи пневматичним пістолетом відібрав у потерпілого його майно, після чого всі по черзі почали наносити удари кулаками рук по голові та тулубу, при цьому вимагали передати їм гроші та золоті вироби, в результаті чого спричинили потерпілому тілесні ушкодження рану, садна шкіри, синці, травматичний набряк м`яких тканин голови; садна правого колінного суглоба, які кваліфікуються як легкі. Далі ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 за допомогою липкої прозорої стрічки (скоч) обмотали голову ОСОБА_17 в області рота, ніг та руки за спиною, після чого втекли з майном ОСОБА_17 , чим спричинили потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 3899 грн. 10 коп.

Окрім того, 31 жовтня 2014 року приблизно о 22 годині ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , знаходячись біля гаражного кооперативу «Східний», розташованого по вул.Лермонтова, 114-А в м.Мелітополі Запорізької області, зустріли ОСОБА_18 , проїжджаючого на своєму автомобілі марки «Ауді А4», 1996 року випуску, червоного кольору, вартістю 14600 грн., який зупинився біля них та поцікавився, чи не можуть вони допомогти йому з дизпаливом, на що ОСОБА_14 відповів, що можуть, але для цього необхідно проїхати до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Після чого вони всі сіли до салону автомобіля «Ауді А4», де на задньому сидінні виявили коноплю, та вирішили вжити її, на що ОСОБА_18 погодився. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 вирішили вбити ОСОБА_18 та заволодіти його автомобілем «Ауді А4». Доїхавши до психіатричної лікарні, яка розташована по вул.Кізіярській в м.Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_18 вийшов з автомобіля з метою взяти з багажного відсіку пристрій для куріння коноплі. В цей момент ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , маючи умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, з метою заволодіння автомобілем «Ауді А4», підійшов до ОСОБА_18 та дерев`яною битою, яка заздалегідь була заготовлена та знаходилась у нього в руках, наніс три удари по голові потерпілого. Від отриманих ударів ОСОБА_18 впав на землю, після чого ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , маючи єдиний умисел на вбивство, з корисливих мотивів, нанесли множинні удари взутими ногами по голові, тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам потерпілого. Далі, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 поклали ОСОБА_18 в багажний відсік автомобіля «Ауді А4» і закрили дверцята багажного відсіку автомобіля та таким чином заволоділи транспортним засобом потерпілого. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство з корисливих мотивів, з метою приховування слідів злочину, а саме потерпілого ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вирішили вивезти потерпілого у віддалене та безлюдне місце від населених пунктів. Під керуванням ОСОБА_14 на автомобілі «Ауді А4» червоного кольору вивезли ОСОБА_18 до лісосмуги, яка розташована при в`їзді в с.Долинське Мелітопольського району Запорізької області, де витягли його з багажного відсіку автомобіля. Там ОСОБА_14 зажадав, щоб ОСОБА_18 передав йому документи на автомобіль та наніс два тичкові удари дерев`яною битою по голові ОСОБА_18 в область обличчя. Після цього, до потерпілого підійшли ОСОБА_15 і ОСОБА_16 та разом з ОСОБА_13 почали наносити множинні удари взутими ногами по голові, тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам ОСОБА_18 . В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спричинили потерпілому ОСОБА_18 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, тілесні ушкодження середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження.

Після цього ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 обмотали шию ОСОБА_18 електричним проводом в полімерній ізоляції, один кінець якого прив`язали до дерева, зв`язали між собою руки за спиною синтетичним шнурком, зв`язали між собою ноги потерпілого, один кінець якого прив`язали до іншого дерева, тим самим виконали всі дії направлені на умисне вбивство, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та покинули місце події на автомобілі марки «Ауді А4», 1996 року випуску, червоного кольору, вартістю 14600 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, умисно вбили ОСОБА_18 , смерть якого настала на місці події приблизно з 08:00 до 16:00 години 01.11.2014 року від відкритої черепно-мозкової травми, що виразилась двома відкритими його переламами з центрами на лусці правих тім`яної та скроневої кісток, обширним крововиливом під м`які мозкові оболонки, забоями головного мозку, і ускладнилися розвитком набряку, дислокації головного мозку, та незаконно заволоділи автомобілем марки «Ауді А4», який належав ОСОБА_18 .

Крім того, 06 листопада 2014 року, приблизно о 21 годині, знаходячись навпроти буд.№6 по вул.Шмідта в м.Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, за попередньою змовою між собою, розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_13 повинен був проникнути до салону транспортного засобу та завести двигун, в той час як ОСОБА_16 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , згідно з їх злочинною роллю у вчиненні злочину, повинні були знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_13 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності.

ОСОБА_13 , реалізуючи свою злочинну роль у вчиненні злочину, видавив вітрове скло і відчинив двері транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21011», в кузові білого кольору, 1975 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 12649 грн. 45 коп., який належить ОСОБА_19 . Після чого, ОСОБА_13 , продовжуючи свої злочинні дії, шляхом демонтажу передньої панелі та перемикання електропроводів запалення завів двигун та керуючи вказаним автомобілем, разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 зникли з місця події, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21011», в кузові білого кольору, 1975 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_19 , чим спричинили потерпілому майнову шкоду на суму 12649 грн. 45 коп.

Крім того, в період часу з 21 годин 09 листопада 2014 року до 08 години 10 листопада 2014 року, знаходячись поблизу неогородженої території будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, за попередньою змовою між собою, розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_13 повинен був проникнути до салону транспортного засобу та завести двигун, в той час як ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , згідно з їх злочинною роллю у вчиненні злочину, повинні були знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_13 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності.

Так, ОСОБА_13 , реалізуючи свою злочинну роль у вчиненні злочину, розбив скло на водійській двері і відчинив двері транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21099», в кузові сірого кольору, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 68922 грн. 43 коп., який належить ОСОБА_20 . Після чого ОСОБА_13 , продовжуючи свої злочинні дії, шляхом демонтажу передньої панелі та перемикання електропроводів запалення завів двигун та керуючи вказаним автомобілем, разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зникли з місця події, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21099», в кузові сірого кольору, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_20 , чим спричинили потерпілому майнову шкоду на суму 68922 грн. 43 коп.

Крім того, в період часу з 21 години 13 листопада 2014 року по 07 годину 14 листопада 2014 року, знаходячись поблизу неогородженої території будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_13 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, відчинив незаперті на замок задні ліві двері транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21093», в кузові чорного кольору, 1991 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 40690 грн., який належить ОСОБА_21 . Після чого ОСОБА_13 , продовжуючи свої злочинні дії, шляхом демонтажу передньої панелі та перемикання електропроводів запалення завів двигун та керуючи вказаним автомобілем зник з місця події, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21093», в кузові чорного кольору, 1991 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_21 , чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 40690 грн.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб; за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів і за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для житті і здоров`я потерпілого; за ч.2 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Йому призначено покарання за

- ч.2 ст.187 КК у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ч.3 ст.289 КК у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ч.2 ст.289 КК у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК, шляхом частково складання покарань, призначено покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК, шляхом часткового складання покарання за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2015 року, призначено остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Дії ОСОБА_14 кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб; за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів і за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для житті і здоров`я потерпілого; за ч.2 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Йому призначено покарання за

- ч.2 ст.187 КК у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ч.3 ст.289 КК у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ч.2 ст.289 КК у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК, шляхом частково складання покарань, призначено покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК, шляхом часткового складання покарання за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 02.09.2015 року, призначено остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Дії ОСОБА_15 кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб; за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для житті і здоров`я потерпілого; за ч.2 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Йому призначено покарання за

- ч.2 ст.187 КК у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ч.3 ст.289 КК у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ч.2 ст.289 КК у виді 5 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Дії ОСОБА_16 кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб; за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб; за ч.3 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для житті і здоров`я потерпілого; за ч.2 ст.289 КК, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Йому призначено покарання за

- ч.2 ст.187 КК у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ч.3 ст.289 КК у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- ч.2 ст.289 КК у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.ст.71, 72 КК, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 10.09.2014 року, остаточно призначено покарання у виді 12 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжні заходи, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, процесуальні витрати, цивільні позови та речові докази.

Вирок що обвинуваченого ОСОБА_16 в апеляційному порядку не оскаржено.

В апеляційній скарзі з доповненням обвинувачений ОСОБА_15 просить на підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14.01.2015 року по 21.11.2017 року з розрахунку до якого одному дню тримання під вартою дорівнює два дні позбавлення волі, оскільки суд в порушення кримінального закону зарахував такий строк лише по 20.06.2017 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_13 змінити та призначити обвинуваченому за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Покарання, призначене за інші злочини, залишити без змін. На підставі ч.1 ст.70 КК призначити покарання у виді 11 років позбавлення волі, а на підставі ч.4 ст.70 КК призначити остаточне покарання у виді 11 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд у вироку помилково зазначив, що ОСОБА_13 визнав вину частково. Адже як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_13 визнав свою вину повністю, а тому це є ще одною пом`якшуючою покарання обставиною, яка не була врахована судом.

В апеляційній скарзі з доповненням обвинувачений ОСОБА_14 просить пом`якшити призначене йому покарання до мінімально можливого строку, оскільки він розкаявся у скоєному, є сиротою, має тяжко хворого брата. Крім того, просить на підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.12.2014 року по день набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги; потерпілого та його представника, які заперечили проти апеляційних скарг; прокурора, яка заперечила проти апеляційних скарг та просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка їх діянь, вид та розмір призначеного обвинуваченому ОСОБА_15 покарання в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.
З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння злочинів обвинуваченими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

Вирішуючи доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та обвинуваченого ОСОБА_14 щодо суворості призначеного покарання, судова колегія виходила з наступного.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, які віднесено до тяжких та особливо тяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття обвинувачених.

Разом з тим, обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 раніше неодноразово судимі за скоєння корисливих злочинів, в тому числі пов`язаних із застосуванням насильства. Проте знову вчинили нові корисливі злочини і злочин проти життя та здоров`я особи, що красномовно свідчить про небажання обвинувачених ставати на шлях виправлення та перевиховання. Обвинувачений ОСОБА_14 за місцем проживання характеризується негативно.

За таких обставин призначене ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покарання, в тому числі і за більш тяжкий злочин, не можна визнати занадто суворим.

Отже, підстав вважати покарання незаконним через його суворість колегія суддів не убачає. Відтак вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни відсутні.

Крім того, в апеляційних скаргах обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вимагали на підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати їм в строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту їх фактичного затримання по день набрання вироком законної сили з розрахунку до якого одному дню тримання під вартою дорівнює два дні позбавлення волі.

Між тим, з такими вимогами обвинувачених погодитися не можна з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» N 2046-VIII від 18.05.2017 року до ч.5 ст.72 КК були внесені зміни, зокрема ч.5 ст.72 КК викладена у новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі за принципом «день за день». Зазначений закон набрав чинності 21.06.2017 року.

Відтак кримінальний закон (ч.5 ст.72 КК) в редакції, яка передбачала зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, припинив свою дію з 21.06.2017 року (включно).

У зв`язку з цим, беручи до уваги набрання 21 червня 2017 року Законом чинності, ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII має застосовуватись до всіх осіб: яким попереднє ув`язнення було зараховано в строк покарання, у період до набрання чинності або під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII; які були попередньо ув`язнені, у період до набрання чинності або під час дії ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII.

Якщо початок строку попереднього ув`язнення особи розпочався до набрання чинності Законом, а закінчився після його набрання, судам слід зараховувати такий строк у строк покарання виходячи з положень законів, які діяли на момент попереднього ув`язнення.

Так, оскільки ОСОБА_15 було затримано 14.01.2015 року, а ОСОБА_14 було затримано 28.12.2014 року, з наступним обранням їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_15 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 14.01.2015 року по 20 червня 2017 року керуючись ч.5 ст.72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII з розрахунку «день за два», а з 21 червня 2017 року за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону, тобто з розрахунку «день за день». ОСОБА_14 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 28.12.2014 року по 20 червня 2017 року керуючись ч.5 ст.72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 р. № 838-VIII з розрахунку «день за два», а з 21 червня 2017 року за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону, тобто з розрахунку «день за день».

А тому суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону N 838-VIII від 26.11.2015 року) зарахував обвинуваченим в строк покарання строк їх попереднього ув`язнення саме по 20.06.2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_15 (з доповненням), обвинуваченого ОСОБА_14 (доповненням), захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4