Справа № 611/806/18
Провадження № 1-кп/611/71/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкового Харківської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, непрацюючого, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.07.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 19.06.2015 року тим же судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 07.11.2017 умовно - достроково на невідбутий строк 10 місяців 20 днів,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив злочин, передбачений ст. 128 КК України, за таких обставин.

25 липня 2018 року близько 18 години 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживала у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . В ході розмови у дворі домоволодіння за вказаною адресою на ґрунті особистих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт. У цей час ОСОБА_5 , намагаючись припинити сварку, стала між ними. ОСОБА_4 , діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи настання внаслідок своїх дій наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, хоча повинен був і міг їх передбачити за даних обставин, діючи з більшою обачністю, розуміючи небезпечність своїх дій, умисно схопив своєю правою рукою за ліву руку ОСОБА_5 біля зап`ястку, та прокрутив її всередину. В результаті зазначених злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 , згідно до висновку судово - медичної експертизи від 31.07.2018 року № 12-14/30 БР/18, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому обох кісток зі зміщенням в типовому місці лівого передпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним злочину так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, уважає повністю доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні потерпілій ОСОБА_5 необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 128 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, проживає один, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра і лікаря - нарколога не перебуває, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому та сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статі 128 КК України, у виді обмеження волі, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, ту обставину, що обвинувачений вчинив злочин, маючи непогашені і не зняті у встановленому порядку судимості, не відбувши повністю покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 19.06.2015 року, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без його ізоляції від суспільства, а призначення менш суворої міри покарання не матиме достатнього виправного і виховного впливу на обвинуваченого, що суперечить основним завданням кримінального покарання.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

ОСОБА_4 скоїв злочин у цій справі, не відбувши повністю покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 19.06.2015 року, тому при постановленні вироку щодо нього суд керується ст. 71 ч. 1 КК України.

Речові докази у провадженні відсутні.

Прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу - тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27, зважаючи на те, що підозрюваний, який має слабкі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду, усвідомлюючи можливість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не надано жодних доказів на підтвердження зазначеного ризику, в матеріалах провадження відсутні докази того, що обвинувачений ухилявся від виконання своїх процесуальних обов`язків чи виконував їх неналежним чином. Тому суд вважає за достатнє обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення в подальшому виконання вироку.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за статтею 128 ч. 2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 19.06.2015 року у розмірі 4 (чотири) місяці позбавлення волі і з урахуванням правил ст. 72 КК України остаточно до відбування ОСОБА_4 призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок не залишати місце свого мешкання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години до 06 години наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 додатковий обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: м. Барвінкове Харківської області, без дозволу Барвінківського районного суду Харківської області та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня його фактичного затримання при виконанні цього вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1