АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(резолютивна частина)

"26" червня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
законного представника
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002381 від 26 липня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іжівці Сторожинецького району Чернівецької області, румунки, громадянки України, проживаючої у АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученої, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 286 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_8 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2018 року,-

ЄУНС: 727/10751/17
КП№11-кп/794/203/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2018 року, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку з амністією.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 800 000 (вісімсот тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1779 гривень 66 копійок.

На речовий доказ автомобіль марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 , звернуто стягнення в рахунок погашення цивільного позову потепілої.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнана винною у тому, що 25 липня 2017 року приблизно о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по вул. Героїв Майдану м. Чернівці зі сторони проспекту Незалежності в напрямку вул. Комарова в правій крайній смузі для руху транспортних засобів

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік будинку №184 по вул. Героїв Майдану м. Чернівці і позначений інформаційно-вказівним знаком 5.35.1 (2) «Пішохідний перехід» та горизонтальною розміткою 1.14.1 «Зебра» та перед яким, у попутному напрямку по лівій смузі руху транспортних засобів, рухався автомобіль марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, зменшуючи швидкість, зупинив транспортний засіб, ОСОБА_6 проявивши самовпевненість і неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовживши рух, виїхала на пішохідний перехід, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину дороги, рухаючись в межах пішохідної доріжки зліва на право відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_10 , 2010 року народження, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці обличчя, кінцівок; гематома в потиличній ділянці голови справа; забійно-рвані рани нижньої губи, щоки, присінку рота в ділянці верхньої та нижньої щелепи, слизової ноздрі справа; розрив вуздечки верхньої губи; перелом передньої стінки правої гайморової пазухи; посттравматичний правобічний середній отит; посттравматичний гайморит справа; перелом склепіння черепа з переходом на основу; забій головного мозку легкого ступеня; пневмоцефалгія, які у відповідності до висновку СМЕ №1204 мд від 18 вересня 2017 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду обвинувачена ОСОБА_6 вчинила в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д) та 18.4 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, які вимагають від водія: п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 18.4. Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

На вказаний вирок суду, обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи правової кваліфікації дій обвинуваченої, доведеності її вини у скоєнні кримінального правопорушення, просять вирок районного суду в частині призначеного відшкодування заподіяної моральної шкоди змінити, шляхом зменшення суми стягнення до 200 000 (двісті тисяч) гривень, з яких 70 000 (сімдесят тисяч) вже виплачено і становить 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень. Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2017 року про накладення арешту на майно.

Апеляційні вимоги обґрунтовують тим, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 відшкодування заподіяної моральної шкоди занадто високим та необґрунтованим, і не врахував вимоги ч. 2 ст. 1193 ЦК України, а саме що, за наявності грубої необережності потерпілого, яка сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди,- також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Посилається на те, що ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2017 року про накладення арешту на майно, необхідно скасувати у зв`язку із тим, що арешт накладено на будинок, який є єдиним місцем її проживання разом з неповнолітньою дитиною, а також із наміром відшкодовувати заподіяну моральну шкоду, коштами від продажу автомобіля.

Також апеляційна скарга подана ОСОБА_8 , яка є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , в якій не заперечуючи правової кваліфікації дій обвинуваченої, доведеності її вини у скоєнні кримінального правопорушення, просить вирок районного суду в частині призначеного відшкодування заподіяної моральної шкоди змінити, шляхом збільшення суми стягнення до 1 500 000 (одного мільйона п`ятсот тисяч) гривень. Стягнути на користь ОСОБА_10 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень матеріальної шкоди.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд належним чином не взяв до уваги те, що неповнолітній потерпілій було завдано матеріальну та моральну шкоду, яка виразилася у тривалому розладі здоров`я, фізичному стражданні від болю, сильних душевних переживань, змінами в емоційному стані, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню потерпілої як особистості, значних моральних страждань, у зв`язку із чим, без належного обґрунтування та мотивування свого рішення, зменшив позовні вимоги цивільного позову вдвоє.

Посилається також на те, що суд першої інстанції проігнорував вимогу цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 27 000 (двадцяти семи тисяч) гривень, яка підтверджена належними документами.

На вказану апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , подав заперечення, в якому вважає вищезазначену апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною. Посилається на те, що ОСОБА_8 , яка є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , 26 грудня 2017 року подала заяву, в якій просила залишити її позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди без розгляду, у зв`язку із чим, апеляційні вимоги в частині стягнення 27 000 гривень матеріальної шкоди є надуманими.

Крім того, зазначає, що в позовній заяві і в суді першої інстанції, законним представником потерпілої не обґрунтована та нічим не підтверджена сума моральної шкоди у розмірі 1500 000 гривень, і що саме такий визначений нею розмір моральної шкоди може покрити страждання її доньки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи скарг ОСОБА_8 , яка є законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , обґрунтування заперечення, які подані останнім на апеляційну скаргу, думку обвинуваченої та її захисника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, а апеляцію представника потерпілої залишити без задоволення, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляцію потерпілої, та відмовити в задоволені обвинуваченій думку представника потерпілої ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила відмовити у задоволені апеляційних вимог обвинуваченої та її захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши учасникам процесу слово у судових дебатах та останнє слово обвинуваченій, колегія суддів приходить до наступного висновку, що апеляції задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволені апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 .

Відмовити у задоволені апеляційної скарги законного представника потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2018 року в кримінальному провадженні № 0002381 від 26 липня 2017 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена до Кримінального касаційного Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Повний текс ухвали буде проголошений 27 червня 2018р. на 14-00 год. за адресою: вул. Емінеску, 4 м. Чернівці.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

26.06.2018 року

(дата засвідчення копії)