Справа № 495/4978/18
Номер провадження 1-кп/495/327/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000879 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, с середньо освітою, працюючого за наймом, перебуваю чого у цивільному шлюбі, раніше судимого:

- 13.12.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 17.03.2011 року Ільїчівським міським судом Одеської області за ст. 190 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 09.04.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 190 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.08.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст.ст. 190 ч. 2, 162 ч. 1, 309 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 2, 309 ч. 1, 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 09.10.2017 року по відбуттю строку покарання;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 25.03.2018 року, приблизно о 20.30 годині, більш точний час в ході судового розгляду встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 перебував у гостях у свого знайомого, потерпілого ОСОБА_5 , в гаражі, який розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Знаходячись за вищевказаною адресою, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Iphone» 4, модель А1332, ЕМС 380В FСС ID:ВСG-Е2380В ІС:579С-Е2380В, imei: НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останнього.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , в ході розмови, попросив у потерпілого ОСОБА_5 , належний останньому телефон марки «Iphone» 4, модель А1332, ЕМС 380В FСС ID:ВСG-Е2380В ІС:579С-Е2380В, imei: НОМЕР_1 , щоб зателефонувати. Після того, як потерпілий передав обвинуваченому ОСОБА_3 свій телефон, останній з місця події зник, а телефоном розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого сприщив потерпілому матеріальну шкоду на суму 650грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно 25.03.2018 року він був у гостях у потерпілого ОСОБА_5 в гаражі останнього. Він попросив у потерпілого телефон, та втік з гаражу. Наразі він відшкодував потерпілому шкоду, повернув телефон та останній не має до нього претензій. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену судимість знов вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, те, що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, враховуючи відшкодування шкоди потерпілому, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи 572грн.

Речові докази: телефон марки «Iphone» 4, модель А1332, ЕМС 380В FСС ID:ВСG-Е2380В ІС:579С-Е2380В, imei: НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому.

Зняти арешт, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2018 року на телефон марки «Iphone» 4, модель А1332, ЕМС 380В FСС ID:ВСG-Е2380В ІС:579С-Е2380В, imei: НОМЕР_1 .

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи 572грн.

Речові докази: телефон марки «Iphone» 4, модель А1332, ЕМС 380В FСС ID:ВСG-Е2380В ІС:579С-Е2380В, imei: НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому.

Зняти арешт, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2018 року на телефон марки «Iphone» 4, модель А1332, ЕМС 380В FСС ID:ВСG-Е2380В ІС:579С-Е2380В, imei: НОМЕР_1 .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1