УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/826/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
04 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2018 року, якою частково задоволено його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2018 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Зараховано засудженому ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 04.08.1995 року по 07.05.1996 року з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі за вироком Сумського обласного суду від 11.03.1996 року.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.08.1995 року до жовтня 2000 року.
Зазначає, що ухвалою Сумського обласного суду від 19.07.2000 року йому було замінено покарання у виді смертної кари на довічне позбавлення волі, а тому на його думку період до часу постановлення цієї ухвали, також підлягає до зарахування.
Заслухавши доповідача, захисника та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Сумського обласного суду від 11.03.1996 року ОСОБА_8 був засуджений за ст.ст. 208; 142 ч. 2; 142 ч. 3; 93 п.п. «а», «з»; 17, 93 п.п. «а», «з», 42 ч. 1, 43 КК України (в ред. 1960 року) до смертної кари.
07.05.1996 року ухвалою Верховного Суду України вказаний вирок суду було залишено без змін.
19.07.2000 року ухвалою Сумського обласного суду ОСОБА_8 замінено покарання у виді смертної кари на довічне позбавлення волі на підставі Закону України від 22.02.2000 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України», яким покарання у виді смертної кари замінено довічним позбавленням волі.
20.11.2001 року ухвалою апеляційного суду Сумської області початок строку відбування покарання ОСОБА_8 за вироком Сумського обласного суду від 11.03.1996 року, визначено з 04.08.1995 року.
Суд першої інстанції врахував строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 за вироком Сумського обласного суду від 11.03.1996 року з 04.08.1995 року до 07.05.1996 року з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, що узгоджується з положеннями ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч. 4 ст. 532 КПК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення до жовтня 2000 року, то зазначені доводи не узгоджуються з вимогами Закону, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
В розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Враховуючи, що вирок щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 07.05.1996 року і цей строк йому було враховано судом першої інстанції, він не перебував в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального, провадження підстав для додаткового зарахування в строк відбуття покарання періоду до жовтня 2000 року колегія суддів не вбачає.
Доводи засудженого ОСОБА_8 про порушення права на захист, колегія суддів вважає, необґрунтованими, оскільки вони суперечать матеріалам справи. Так, з розписки вбачається, що засуджений ОСОБА_8 погодився на розгляд справи без його участі. (а.с. 7)
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 лютого 2018 року про часткове зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: