Провадження №: 1-кп/752/1275/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду в м. Києві судове засідання за кримінальним провадженням № 0001106відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ставши на шлях вчинення кримінального правопорушення, що посягає на встановлений законодавством порядок обігу і використання офіційних документів, які видаються установою, з метою отримання права на безкоштовний проїзд в громадському транспорті, підробив учнівський квиток з метою подальшого використання при наступних обставинах:
На початку червня 2017 року у невстановлений час, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , взяв учнівський квиток № 21 виданий 17.03.2015 навчально-виховним комплексом «Спеціалізована загальноосвітня школа ІIII ступенів № 1» ім. A.C. Малишка м. Обухова. з вклеєною в нього власною фотокарткою, який видавався останньому у вказаному навчальному закладі. Використовуючи канцелярський ніж вніс зміни в учнівський квиток, тим самим підробив учнівський квиток з метою його використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті.
Згідно висновку експерта № 8-4/2488 від 25.01.2018 в рукописному цифровому записі «15», в першій графі «В 20_/_навч.р.», на другому аркушібланка учнівського квитка (крім цифри «1»), має місце підчистка з подальшим нанесенням цифри «5».
В рукописному цифровому записі «16», в першій графі «В 20_/_навч.р.», на другому аркуші бланка учнівського квитка «крім цифри (1)», має місце дописка цифри «6». В цифрах «1», в першій графі «В 20_/_навч.р.». на другому аркуші бланка учнівського квитка, має місце наведення штрихів.
В рукописному цифровому записі «16», в другій графі «В 20_/_навч.р.», на другому аркуші бланка учнівського квитка, вносились зміни до первинного змісту, шляхом підчистки та дописки цифри «6».
В рукописному цифровому записі «17», в другій графі «В 20_/_навч.р.», на другому аркуші бланка учнівського квитка, вносились зміни до первинного змісту, шляхом підчистки та дописки цифрового запису «17».
Крім того, 08 червня 2017 року приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходився поблизу станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, що розташована в Голосіївському районі м. Києва. У нього виник злочинний умисел на використання завідомо підробленого документу, а саме учнівського квитка, який він зберігав при собі з метою отримання права учня на безкоштовний проїзд в громадському транспорті.
Реалізуючи даний злочинний умисел, 08 червня 2017 року о 18 год. 50 хв. ОСОБА_3 , проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті пред`явив працівнику УП в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві завідомо підроблений учнівський квиток № НОМЕР_2 виданий 17.03.2015 навчально-виховним комплексом «Спеціалізована загальноосвітня школа ІІІІ ступенів № 1» ім. A.C. Малишка м. Обухова, тим самим використав завідомо підроблений документ, після чого був запрошений до службового приміщення вказаної станції метро працівником поліції, де у подальшому учнівський квиток було вилучено.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати таке посвідчення і який надає права з метою його використання, та використанні завідомо підробленого документу.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що у червні 2017 року він перебуваючи за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , взяв учнівський квиток № 21 виданий 17.03.2015 навчально-виховним комплексом «Спеціалізована загальноосвітня школа ІIII ступенів № 1» ім. A.C. Малишка м. Обухова з вклеєною в нього власною фотокарткою, який йому видавався у вказаному навчальному закладі. Використовуючи канцелярський ніж вніс зміни у нього з метою його використання для безкоштовного проїзду в громадському транспорті. 08 червня 2017 року приблизно о 18 год. 30 хв., він з метою безкоштовного проїзду пройшов через контрольно-пропускний пункт на станції метро «Либідська» у м. Києві, пред`явивши підроблений ним учнівський квиток працівнику поліції. Після чого, був запрошений до службового приміщення вказаної станції метро працівником поліції, де у подальшому учнівський квиток було вилучено. У вчиненому щиро розкаявся. Крім того, зазначив, що у разі призначення судом покарання у виді штрафу, має можливість його сплатити.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, повністю доведена у судовому засіданні.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_3 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має джерело доходу, на даний час проходить стажування у консалтинговій фірмі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за місцем проживання характеризується позитивно, та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Відповідно до вимог ст. 70 КК України покарання визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів та судових витрат вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100, ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Процесуальні витрати за проведення експертизи № 8-4/2488 від 25.01.2018 року в сумі 2860,00грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Речові докази, що знаходяться в матеріалах провадження зберігати при матеріалах провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя