Провадження № 1-кс/201/5899/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши за участю представника скаржника та прокурора у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС першого СВСУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30.03.2018 року про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, в якій скаржник просить поновити строк на звернення до суду з даною скаргою; скасувати постанову слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30 березня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000013; винести окрему ухвалу відносно слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 стосовно невиконання судових рішень та направити таку ухвалу до Генеральної прокуратури України для вжиття відповідних заходів.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та безпідставною, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та передчасно, без дослідження всіх необхідних доказів та встановлення фактичних обставин.

Так, під час досудового розслідування слідчим неодноразово виносились постанови про закриття зазначеного кримінального провадження, які у судовому порядку були скасовані, та ухвали суду із зазначенням мотивів скасування не були виконані слідчими. Зокрема, скаржник зазначає, що слідчим не були допитані особи, які визнали, що вилучали адвокатські провадження (але визнали це не на допиті в межах кримінальної справи, а у рамках перевірки, яка проводилася прокуратурою і відповідно не має процесуального значення), тобто ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 : не встановлено осіб, які віддали наказ про вилучення адвокатських проваджень; не допитані особи, які надали наказ про вилучення адвокатських проваджень; не вручене повідомлення про підозру особам, які вилучали адвокатські провадження, віддавали наказ про вилучення адвокатських проваджень; не направлені матеріали кримінального провадження № 0000013 до суду з обвинувальним актом.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги підтримала, наполягала на задоволенні скарги з підстав у ній викладених з урахуванням уточнень.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 у судовому засіданні скаргу не визнав, заперечував проти її задоволення, посилаючись на її безпідставність і необґрунтованість.

Вислухавши представника скаржника і прокурора, дослідивши матеріали скарги та надані докази, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000013, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження №0000013 від 25 січня 2013 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365. Ч. 1 ст. 397 КК України, відомості до ЄРДР про що були внесені за зверненням адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .

Постановою слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30 березня 2018 року зазначене кримінальне провадження було закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діяннях працівників СУ ГУМВС та ГУБОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365. Ч. 1 ст. 397 КК України.

Також судом встановлено, що у зазначеному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року та від 06 березня 2018 року були скасовані відповідно постанови слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 31 жовтня 2016 року та від 27 січня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000013 від 25 січня 2013 року.

Вказані ухвали слідчого судді мотивовані, зокрема тим, що матеріали кримінального провадження прокурором суду не надані, а отже доводи, які зазначені скаржником у своїй скарзі з приводу істотної неповноти досудового розслідування даного кримінального провадження та непроведення всіх слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин, на які вказує ОСОБА_3 у своїй скарзі, не можуть бути спростовані у встановленому процесуальним законом порядку, що свідчить про необхідність задоволення даної скарги для забезпечення прав та інтересів скаржника, а також всебічного, повного та неупередженого проведення процесуальних дій в межах кримінального провадження.».

Крім того, з матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 25 січня 2013 року вбачається, що постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 липня 2012 року була скасована постанова прокуратури Дніпропетровської області від 31 травня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 397 КК України. В цій постанові суду зазначається, що перевірка фактів, викладених в заяві ОСОБА_3 була проведена поверхово і неповно. Зокрема не було належним чином досліджено питання повноважень осіб, яким проводився обшук, не повно досліджені матеріали кримінальної справи, а межах якої проводились слідчі дії, не були допитані поняті. Прокурором не було вирішено питання відносно наявності в діях слідчо-оперативної групи, яка проводила обшук за відповідними адресами ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, а саме втручання в дії захисника.

В ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року, якою була скасована постанова прокуратури Дніпропетровської області від 29 серпня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000013 від 25 січня 2013 року, зазначено, що ухвалами слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2013р. та від 15.01.2014р., якими скасовані постанови про закриття провадження, заявник посилався на те, що при розслідуванні справи слідчий повинен був доводити факт вчинення злочину, передбаченого ст. 397 КК України. На відміну від цього з`ясовував мету вилучення адвокатських проваджень, законність провадження обшуку, застосування фізичного насильства до адвокатів при здійсненні обшуку та те, чи читав ще хтось, крім працівників міліції, вилучені адвокатські провадження. Враховуючи те, що факт незаконного вилучення адвокатських проваджень підтверджений рішенням судів, вважав, що є усі підстави для скасування постанови про закриття справи. Не виконання усіх необхідних слідчих дій, у т.ч. на виконання яких вказано у постановах судів. Не дивлячись на те, що саме невиконання вказівок судів стало підставою для скасування постанови про закриття провадження по справі, на даний час у повному обсязі раніше дані вказівки не виконано. Проте дана ухвала суду не віднайшла своєї реалізації у кримінальному провадженні.

Аналогічне мотивування містить ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27 вересня 2016 року, якою скасовано чергову постанову прокуратури Дніпропетровської області від 31 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000013 від 25 січня 2013 року.

З матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 25 січня 2013 року вбачається, що між постановами про закриття кримінального провадження №0000013 від 25 січня 2013 року і судовими рішеннями, якими ці постанови були скасовані, слідчими не виконувались жодні слідчі дії, при цьому мотивування всіх постанов про закриття кримінальних проваджень здебільшого є однаковим.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частиною 1 статті 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

В даній справі суд приходить до висновку про те, що слідчим не були вжиті всі процесуальні дії для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, встановлення об`єктивної істини у справі, зокрема не були виконані ухвали слідчих суддів, у тому числі не встановлені повноваження осіб, що проводили обшук, обто ці мали саме ці особи повноваження на проведення обшуку, не усунуто розбіжності в показах свідка ОСОБА_10 (т.2 а.с.92-96), який зазначає при допиті на те, що обшук проводився в будинку АДРЕСА_1 , в той же час, згідно інших матеріалів провадження обшук було проведено в будинку 152, не проведені інші слідчі дії, не усунуто розбіжності в поясненнях слідчих, розбіжності щодо передання частини документів до інших справ, постанова не містить відповіді на питання про наявність чи відсутність складу злочину передбаченого ст.397 КК України, на що заявники звертали у вагу в ході досудового розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. В даній справі суд приходить до висновку про те, що слідчим не були вжито всіх процесуальних дій для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, встановлення об`єктивної істини по справі, тому скарга підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість даної скарги та необхідність її задоволення у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.21, 22, п. 2 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 5 ст. 284, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Поновити скаржнику строк звернення з даною скаргою до суду, визнавши поважною причину його пропуску.

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого в ОВС першого СВСУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30.03.2018 року про закриття кримінального провадження - скасувати.

Матеріали кримінального провадження направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації проведення досудового розслідування.

В частині вимог скарги про винесення окремої ухвали відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1