Справа№751/2795/18
Провадження №1-кс/751/1225/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2018 року місто Чернігів
Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1
за участі: заявника ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника Чернігівського СІЗО ОСОБА_6
розглянувши заяву ОСОБА_3 про звільнення з - під варти в порядку ст. 206 КПК України,
Встановив:
ОСОБА_3 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з заявою, в якій, посилаючись на викладені обставини, просить, в порядку ст. 206 КПК України, прийняти рішення про законність його тримання під вартою.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 та його захисник клопотання підтримали.
Прокурор та представник Чернігівського СІЗО в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_7 , матеріали судової справи № 1-кс/751/1225/18, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.06.2016 року, який набув чинності, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 до покарання, призначеного за новим вироком, приєднано невідбуту частину покарання по вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 року частково у виді один рік три місяці позбавлення волі, і остаточно до відбування ОСОБА_3 призначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі. У строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_3 зараховано покарання відбуте частково за попереднім вироком і обчислено йому строк відбування покарання з 18.05.2015 року, з моменту його за тримання.
Строк відбування покарання за вказаним вироком, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 14.09.2016 року, сплинув 22.04.2018 року, що визнається всіма учасниками судового провадження.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28.08.2015 року, який набув чинності, також ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2015 року у виді 1 місяця позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_3 також встановлено рахувати з 18.05.2015 року.
Станом на час розгляду даної заяви, строк відбування покарання за вказаним вироком, не закінчився.
Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України: слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
За таких обставин, враховуючи приписи ч. 5 ст. 202 КПК України щодо порядку звільнення особи з - під варти, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення поданої заяви.
Питання оцінки вищезгаданих судових рішень в частині визначення остаточного покарання, не є компетенцією слідчого судді і має вирішуватись в порядку, визначеному кримінально процесуальним законодавством.
На підставі викладеного та керуючись ст. 202, 206 КПК України,
В задоволені заяви ОСОБА_3 про звільнення з - під варти в порядку ст. 206 КПК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області.

Слідчий cуддя ОСОБА_1