АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1258/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа №639/4060 /18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора - ОСОБА_7 ,
представника власника майна - ОСОБА_8
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ПП «Рентабуд», вважаючи що ухвала слідчого судді порушує права підприємства, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту та ухвалити нове рішення, яким відмовити слідчому у задоволенні клопотання.
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на практику ЄСПЛ та п. 1 ст. 6 Конвенції та зазначив наступне. Розгляд клопотання про арешт вказаного майна проводився без участі ПП «Рентабуд», у зв`язку з чим підприємство було позбавлено можливості захистити свої права та надати докази. Клопотання слідчого про арешт нежитлової будівлі не містить в собі відомостей щодо того, чи зберегло майно на собі сліди злочину, пов`язаними із діями Державного виконавця, чи містять інші відомості, що стосуються кримінального провадження, чи набути кримінальним протиправним шляхом, а тому можуть бути речовими доказами. Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що воно може бути в подальшому відчужене третім особам та призведе до неможливості забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні. Проте суд не врахував, що ПАТ «Мегабанк» подано цивільний позов на відшкодування збитків від боржника ТОВ «Автоарт», з метою ухилення від виконання зобов`язань незаконно здійсненого відчуження майна. Також в Господарському суді є два позови ПАТ «Мегабанк» до цього ж товариства та інших про відшкодування збитків. Таким чином, ПАТ «Мегабанк» намагається тричі під різними приводами та в різних провадженнях стягнути одну й ту саме суму.
Також слідчий суддя не врахував, що в провадженні Господарського суду є позов ТОВ «Автоарт» до ПАТ «Мегабанк» про визнання недійсним договору поруки від 28.02.2018. Ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 05.07.2018 за скаргами директорів ТОВ «Автоарт» та інших на бездіяльність Київського ВП ГУНП в Харківській області та зобов`язано внести до ЄРДР відомості щодо фальсифікації даного договору посадовими особами ПАТ «Мегабанк».
Таким чином, оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 8 серпня 2018 створюються певні обставини для уникнення відповідальності саме винною особою ПАТ «Мегабанк» в скоєнні кримінального злочину.
Вислухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що між ТОВ «Автоарт» та ПАТ «Мегабанк» 28.02.2018 укладено договір поруки, відповідно до якого ТОВ «Автоарт» поручився перед ПАТ «Мегабанк» за виконання ПП «Аякс-Авто» в повному обсязі його обов`язків, що виникли з генерального договору на здійснення кредитних операцій №ГД-16/13 від 28.10.13, в межах якого був укладений договір №20-38м/2013/ГД-16/13 від 28.10.2013, відповідно до умов якого ПАТ «Мегабанк» надав грошові кошти в строк з 28.10.2013 до 23.11.2018. ПП «Аякс-Авто» не виконало зобов`язання за кредитним договором, що призвело до заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК ТОВ «Автоарт» є солідарним боржником за зобов`язаннями ПП «Аякс-Авто». ПАТ «Мегабанк» звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості, яка задоволена 18.06.2018. 19.06.2018 приватним виконавцем ОСОБА_12 відкрито виконавче провадження, в рамках якого винесено Постанову про арешт рухомого та нерухомого майна боржника ТОВ «Автоарт» та внесено записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в тому числі і на нежитлову будівлю, площею 5756 м2, літ. «А-2» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334. За жданими реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт було припинено держвиконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харкова ОСОБА_13 на підставі постанови про зняття арешту з майна від 13.07.2018. Вилучення обтяжень з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Реєстру речових прав на нерухоме майно призвели до відчуження майна ТОВ «Автоарт», зокрема, нежитлової будівлі, площею 5756 м2, літ. «А-2» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, яке відбулось 14.07.2018. Засновниками ТОВ «Автоарт» та ПП «Рентабуд» є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Таким чином, боржником ТОВ «Автоарт», з метою ухилення від виконання зобов`язань незаконно здійснено відчуження майна, одним й тим же власником, тобто самим собі. В рамках кримінального провадження ПАТ «Мегабанк» подано цивільний позов на суму 2 407 697,45 доларів США та 6 257 407,64 гривен. Вказану юридичну особу визнано позивачем. Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення цивільного позову в раках кримінального провадження просив накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: нежитлову будівлю, площею 5756 м2, літ. «А-2» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання про накладення арешту на майно боржника: нежитлову будівлю, площею 5756 м2, літ. «А-2» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, підлягає задоволенню, оскільки, як обґрунтовано вказано в ухвалі слідчого судді, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі ненакладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення прийнятою ухвалою слідчого судді прав апелянта як власника майна не підтверджені матеріалами справи. Так, власником майна апелянт став практично в день зняття арешту з цього майна. Вказана обставина свідчить про можливість, зокрема, відчуження майна, що буде перешкоджати в певній мірі кримінальному провадженню. Посилання на практику ЄСПЛ не свідчать про неправильне задоволення клопотання слідчого. Після проведення необхідних дій за наявності підстав арешт на майно може бути знятий у встановленому законом порядку.
За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає. Також судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.
Керуючись ст.ст.392,405,407,419,422,423 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ПП «Рентабуд» в особі директора ОСОБА_9 відхилити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 8 серпня 2018 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -