Номер провадження: 11-сс/785/1505/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах власників майна - Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003547 від 12.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 , про арешт тимчасово виявленого та вилученого майна під час обшуку, проведеного 16.08.2018 року у службових приміщеннях Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства, розташованого у м. Одесі, вул. Семінарська, буд 18/21, та накладений арешт на особисту облікову картку мисливця на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , квитанції ПАТ «А-БАНК» за №№ 3713719, 3713735 від 18.07.2018;особисту облікову картку мисливця на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , квитанції ПАТ «А-БАНК» за №№ 4226969, 4227137 від 09.08.2018;особисту облікову картку мисливця мисливця на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , квитанції ПАТ «А-БАНК» за №№ 4226956, 4227249 від 09.08.2018;особисту облікову картку мисливця мисливця на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , квитанції ПАТ «А-БАНК» за №№ 4226941, 4227288 від 09.08.2018;контрольні картки обліку добутої дичини і порушень правил полювання у загальній кількості 15 штук на яких містяться вільні зразки підпису головного спеціаліста відділу лісового та мисливського господарства ОСОБА_8 ;грошові кошти у загальному розмірі 3 700 гривень;документи Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства у загальній кількості 13 штук на яких містяться вільні зразки підпису начальник управління ОСОБА_14 ;посвідчення мисливця з контрольною карткою обліку добутої дичини і порушень правил полювання від 16.08.2018 року у загальній кількості 24 штуки; завірені копії уставних документів Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства; 7 патронів, без маркування, жовтого кольору.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах власників майна - Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства та ОСОБА_8 , просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що копія ухвали була отримана лише 28.08.2018 року.

Також в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити, посилаючись на те, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, судовий розгляд проведений неповно та однобічно, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, так як слідчий суддя під час розгляду клопотання не врахував, що обшук проведений без дотримання вимог закону про обов`язкове надання рішенням суду дозволу на його проведення, без проведення відеозапису цієї процесуальної дії технічними засобами.

Клопотання про арешт майна подано до суду в порушення строків, визначених ст. 173 КПК України, поза 72 години після вилучення майна.

Слідчий суддя при розгляді клопотання не дав оцінки тому, що не встановлено жодної причетності працівників Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства та, зокрема, ОСОБА_8 , до вчиненого кримінального правопорушення, підозра особам цього підприємства не вручена.

Вилучене майно не має відношення до вчиненого кримінального правопорушення. До клопотання не додано доказів, які б свідчили, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям 98 КПК України, та є речовим доказом.

При накладенні арешту слідчий суддя не врахував, що в клопотанні не зазначені правові підстави, мета арешту майна, а також при розгляді клопотання не доведено існування ризиків, а саме, що ненакладення арешту на майно може призвести до його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання та перетворювання.

Клопотання про арешт майна розглянуто без повідомлення власника майна та його участі.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав клопотання та апеляційну скаргу, прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 399 КПК України, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, так як в апеляційній скарзі зазначені поважні обставини пропуску строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Дослідивши клопотання слідчого та надані до нього матеріали апеляційний суд вважає, що клопотання старшого слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 про арешт майна не відповідає вказаним вимогам закону.
Так, в клопотанні слідчого зазначено, що у провадженні слідчого відділу Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0003547, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
До Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_10 в якій він просить прийняти заходи щодо посадових осіб Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства, які вимагають з нього неправомірну вигоду за видачу посвідчення мисливця.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що голова комісії начальник управління ОСОБА_14 , начальник відділу лісового та мисливського господарства ОСОБА_15 , головний спеціаліст відділу лісового та мисливського господарства ОСОБА_8 , мисливствознавець Роздільнянського району ОСОБА_16 одержують неправомірну вигоду за успішне складання іспиту з видачі посвідчення мисливця.
В якості посередника, з метою вимагання та збору неправомірної вигоди, а саме грошових коштів, даною групою осіб задіяно ОСОБА_17 .
16.08.2018 року старшим слідчим Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 було проведено обшук у службових приміщеннях Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 18/21, під час якого виявлено та вилучено майно, зазначене у клопотанні про його арешт.
В клопотанні зазначено, що арешт майна необхідний для збереження речових доказів, так як вилучені речі містять сліди кримінального правопорушення та відповідають вимогам ст. 98 КПК України, відносно яких мають бути проведені експертні дослідження.
Однак, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що в клопотанні слідчого не зазначені підстави та мета для арешту майна, наявність яких передбачена ст. 171 ч. 2 КПК України, які підлягають обов`язковому доведенню слідчим, прокурором при судовому розгляді клопотання, та які мають бути перевірені та досліджені слідчим суддею при вирішені питання щодо арешту майна, а лише є посилання на норми закону, які передбачають питання щодо забезпечення кримінального провадження та розгляду питань про накладення арешту.
З зазначених у клопотанні норм закону, на які слідчий звертає увагу, та які передбачають розгляд питань щодо накладення арешту, вбачається, що накладення арешту необхідно для збереження доказів, які можуть бути використані, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Разом з тим, в клопотанні слідчого не зазначено, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберегти на собі виявлене та тимчасово вилучене майно, яким чином воно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В клопотанні про накладення арешту на майно зазначено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, були внесені 12.06.2018 року, про те, що в період з 28.09.2017 року по теперішній час посадові особи державного підприємств в м. Одесі вимагають неправомірну вигоду за видачу дозвільного документу.

Разом з тим, в клопотанні не обґрунтовано, яке відношення дозвільні документи та посвідчення, які вже видані певним особам,патрони, контрольні картки, особисті облікові картки, тощо мають відношення до кримінального правопорушення, відомості про яке внесені в ЄРДР.

Апеляційний суд вважає, що в клопотанні слідчого містяться лише загальні посилання на законодавство для накладення арешту на майно, однак без конкретного обґрунтування підстав, мети та інших обставин, наявність яких прямо передбачена законом для арешту майна.
Крім того, в клопотанні не зазначено конкретно виду експертних досліджень, які мають бути проведенні, що також впливає на обґрунтованість підстав для накладення арешту на майно.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Апеляційний суд вважає, що в клопотанні про арешт майна не обґрунтовані співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власників майна Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства та ОСОБА_8 , а також для осіб на ім`я яких видані дозвільні документи та посвідчення.

Крім того, з урахуванням того, що жодній особі Одеського обласного управління лісового повідомлення про підозру не вручено, в клопотанні не обґрунтовано необхідність у накладенні арешту на майно Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Також в клопотанні слідчого зазначено, що обшук від 16.08.2018був проведений у службових приміщеннях Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства, розташованого у м. Одесі, вул. Семінарська, буд 18/21, без дозволу суду.

Однак, жодних обґрунтувань необхідності проникнення до приміщень Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства без дозволу слідчого судді для проведення обшуку, в клопотанні не міститься.
Крім того, до клопотання не додано ухвали суду, яка б свідчила про те, що після проведення обшуку слідчий або прокурор звернулися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Також з матеріалів провадження вбачається, що відсутні повідомлення власника майна Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, що передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України, а також направлення Одеському обласному управлінню лісового та мисливського господарства копії оскаржуваної ухвали.
В клопотанні слідчого не зазначено необхідності розгляду клопотання без участі власника майна Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства, для забезпечення арешту майна, яка передбачена ч.2 ст. 172 КПК України.
В даному випадку, з урахуванням фактичного вилучення майна при обшуку, апеляційний суд не вбачає обґрунтованості рішення слідчого судді про розгляд клопотання про арешт майна за відсутності його власників.
Таким чином, розгляд клопотання слідчого про арешт майна без участі власника майнаОдеського обласного управління лісового та мисливського господарства, або його представника, апеляційний суд вважає порушенням вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки в ньому не зазначені підстави та мета для накладення арешту.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є прийняття до провадження клопотання слідчого про арешт майна, яке не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а також розгляд клопотання без повідомлення власника майна.
При таких обставинах, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, в зв`язку з невідповідністю клопотання вимогам ст. 171 КПК України, та встановити строк 72 години для усунення зазначених недоліків.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_7 , в інтересах власників майна Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства та ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах власників майна Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства та ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.08.2018 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003547 від 12.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003547 від 12.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернути прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні, для усунення недоліків, встановивши строк 72 години з моменту отримання прокурором копії зазначеної ухвали.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошений 19.09.2018 року, о 12:00год.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_18 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2