Справа №718/898/18
Провадження №1-кп/718/59/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі :головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000094 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого (востаннє):

18.12.2017 року Кіцманським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Досудовим розслідуванням ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 21 лютого 2018 року приблизно о 16:30 год., перебуваючи в с. Борівці Кіцманського району Чернівецької області, зайшовши до приміщення Борівецької сільської ради, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, таємно викрав масляну батарею сірого кольору фірми «Сатурн», вартістю 1000 грн., яка належить потерпілої ОСОБА_5 .

Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1000 грн.

Відтак, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. Щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив факт вчинення ним крадіжки масляної батареї сірого кольору фірми «Сатурн», яка належать ОСОБА_5 .

Однак, незважаючи на визнання своєї вини ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вважав за необхідне перекваліфікувати дії його підзахисного на ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме викравши масляну батарею та покинувши приміщення Борівецької сільської ради, був зупинений головою сільської ради ОСОБА_7 протягом 2-3 хвилин на відстані 20-30 м від сільради. Одже, ОСОБА_3 не мав реальної можливості розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_5 не оспорювала обставин у даному кримінальному провадженні, висловилась щодо відсутності претензій до обвинуваченого та просила суворо його не карати.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_7 , показав, що він є головою Борівецької сільської ради. 21.02.2018 року знаходився на своєму робочому місці в сільраді і приблизно о 16:35 хв. до нього підійшла ОСОБА_5 та сказала, що невідома особа викрала її масляну батарею і зараз цей чоловік несе її по вулиці, попросила його зупинити. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_7 побачив невідому йому особу і вирішив його наздогнати на своєму автомобілі. Догнавши невідомого на відстані 20-30 м від сільради, ОСОБА_7 впізнав у ньому жителя села ОСОБА_3 та наказав йому повернути викрадене, на що останній погодився і повернув масляну батарею.

Крім того судом досліджено слідуючі докази, зокрема:

- витяг з кримінального провадження № 0000094 від 24.02.2018 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, особа, якій повідомлено про підозру ОСОБА_3 . Заявник або потерпілий ОСОБА_5 ;

- протокол огляду місця події від 24.02.2018 року, під час якого було оглянуто приміщення Борівецької сільської ради в с. Борівці, вул. Головна, 70, Кіцманського району та проведено фотографування (а.с. 10-16);

- протокол проведення слідчого експерименту від 18.04.2018 року , під час проведення якого ОСОБА_3 добровільно на місці розповів та показав де саме та при яких обставинах ним вчинена крадіжка маслянолї батареї, яка належить потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 77-85).

На підставі ч. 3 ст. 337 КПК України суд, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід перекваліфікувати на ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено та повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, так як ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на вчинення крадіжки повторно, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме викравши масляну батарею та покинувши приміщення Борівецької сільської ради на відстань 20-30 м де і був зупинений головою сільської ради ОСОБА_7 , тобто ОСОБА_3 не мав реальної можливості розпорядитися викраденим на власний розсуд.

За вимогами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_3 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, думку потерпілої ОСОБА_5 , а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не одружений, дітей не має, не працює, по місцю проживання характеризується негативно, його майновий стан, перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності.

Суд також звертає увагу на те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №159 від 03.04.2018 року , ОСОБА_3 на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. За своїм психічним станом він може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_3 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості з порушенням поведінки, він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення діяння, передбаченого цим Кодексом, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, виявляє ознаки легкої розумової відсталості з порушенням поведінки, являється осудною особою, так як може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, а тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах ізоляції від суспільства.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, 395 КПК України, ст.ст.12, 65-67 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання шляхом часткового приєднання покарання, призначеного вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.02.2018 року, визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 6 (шість) місяців арешту.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 23 березня 2018 року, а саме з моменту його фактичного затримання.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, а саме масляну батарею фірми «Сатурн», яка переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , слід вважати повернутим власнику.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1