Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/374/18
Провадження № 1-кп/596/56/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р.
Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисникаадвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей немає, раніше не судимого,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004161 від 28 грудня 2017 року за ч.1 ст. 259 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ :
28.12.2017 року у вечірній час біля 20.00 год. ОСОБА_5 , перебував по місцю проживання в АДРЕСА_1 , де зловживав спиртними напоями. Надалі біля 20.20 год. скориставшись власним мобільним телефоном марки «DONOD» серійний номер (ІМЕІ) НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку "Київстар" № НОМЕР_2 , з метою пожартувати, повідомив завідомо неправдиву інформацію по спецлінії "102" черговому Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, про те, що у приміщенні центрального вокзалу та залізничного вокзалу міста Тернопіль знаходиться вибуховий пристрій, який має вибухнути. При цьому останній достовірно знав, що поширена ним інформація є неправдивою. Під час виїзду працівників поліції та інших служб на місця події, вказана інформація не підтвердилась.

Отже, ОСОБА_5 завідомо неправдиво повідомив про вибух, що призвело до настання тяжких наслідків, а саме: створення обстановки загального страху, невпевненості, чим було порушено спокій великої кількості громадян, призвело до задіяння особового складу та спеціальної техніки державних установ, для відвернення можливої загрози, а також перерви в роботі автобусної станції та залізничного вокзалу, яка виразилась у евакуації громадян та персоналу. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 перебував в стані неосудності, просять застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом(Буданівську ПЛ).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просить задовольнити. В судовому засіданні ОСОБА_5 11 квітня 2018 року пояснив, що точно не пригадує чи дзвонив на лінію 102, бо пройшло багату часу. Якщо і дзвонив то пожартував, умислу ніякого не мав. Після того, як подзвонив, телефон засунув у воду. Перед дзвінком випив 100 грам коньяку. Тато спав в іншій кімнаті. Просить замінити примусові заходи медичного характеру з стаціонарного лікування на амбулаторне.

Відповідно до ч.1 ст.512 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Захисникадвокат ОСОБА_4 просить застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.

Вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 Кримінального кодексу України, крім визнання вини ОСОБА_5 , повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами. А саме:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який показав, що 28.12.2017 року він заступив на чергову лінію «102». Невідома особа зателефонувавши на чергову лінію «102» з мобільного номеру « НОМЕР_2 » та повідомила, що заміновано центральний вокзал та залізничний вокзал міста Тернопіль. Після чого 11 нарядів поліції було відправлено на центральний вокзал та залізничний вокзал міста Тернопіль. Працівники перетелефонували на цей номер уточнити, оскільки є два вокзали, особа нецензурно виразилась в їх адрес. Через 5 хв. поступив повторний дзвінок і невідома особа знову повідомила, що заміновано центральний вокзал та залізничний вокзал міста Тернопіль та скоро відбудеться вибух. Всі телефонні розмови автоматично записуються та висвічується номер телефона. Факт не підтвердився;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який дав показання, що при проведенні слідчої дії працівниками поліції його було запрошено бути понятим в райвідділі, коли ОСОБА_8 видав мобільний телефон сірого кольору схожий на «Соні-Еріксон» з кнопками;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що біля 13:00 год. приїхали працівники поліції і він їх впустив в кухню. Працівники поліції повідомили, що його син зателефонував на спецлінію «102» і повідомив, що замінував центральний вокзал та залізничний вокзал міста Тернопіль. Син має мобільні телефони. Один був справний а один ні. Він йому признався, що дзвонив, а потів сказав, що точно незнає чи дзвонив;

-рапортом від 28.12.2017 року чергового інспектора ОСОБА_10 начальнику Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про отримання о 20.17 год. заяви на лінію 102 від невідомого чоловіка про замінування центрального вокзалу та залізничного вокзалу міста Тернопіль з мобільного номера « НОМЕР_2 »;

-Актами перевірки об`єктів (території) на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 28.12.2017 року вибухотехнічного відділу Головного Управління національної поліції в Тернопільській області, з яких вбачається, що на території та в приміщенні автовокзалу та центрального залізничного вокзалу м.Тернопіль, на момент огляду ВП та ВР не виявлено;

- протокол вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 29.12.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки «DONOD», сірого кольору та чорною обводкою, який добровільно надав для огляду ОСОБА_5 . Вказаний мобільний телефон перебуває у зношеному стані. При відкриванні задньої кришки вказаного телефону, під акумуляторною батареєю наявна заводська наліпка, де зазначено ІМЕІ - код вказаного телефону, а саме: « НОМЕР_1 ». З метою огляду журналу дзвінків, неодноразово здійснювалось увімкнення телефону проте його увімкнути так і не представилось можливим з незрозумілих причин. Об`єктом огляду є сім-карка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар». На вказаній картці виявлено заводський номер, а саме: № НОМЕР_3 ;

-згідно протоколу огляду предмету (диск) від 02.02.2018 року встановлено, що аудіозапис від 28.12.2017 року по факту неправдивого повідомлення про замінування залізничного вокзалу та автостанції в м. Тернопіль записано на оптичний диск для зчитування лазерних систем, який поміщений в паперовий конверт із надписом «диск із аудіоаписом», який скріплений печатками «для пакетів» цілісність якого не порушена. В конверті наявний оптичний диск марки «ALERUS» ВМВ+R 4.7 GB/120 min 16x SPED білого кольору № 232. При перегляді вмісту диску виявлено два звукозаписи із назвами «.37495 та .37481» обидва формату МР3 Audio File (.mp3). При прослуховуванні першого звукозапису який тривалістю 0,27 секунд чоловічий голос повідомляє про замінування, другий тривалістю 0,17 секунд з аналогічним повідомленням.

Згідно висновку судової експертизи відео,-звукозапису № 7-49/18 від 26.02.2018 року у аудіофайлі «.37495», який записаний на оптичний диск марки «ALERUS» ВМВ+R 4.7 GB/120 min 16x SPED білого кольору № 232, є голос та мовлення гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 . Слова та фрази ОСОБА_5 , які ним промовлені «.37495», який записаний на оптичний диск марки «ALERUS» ВМВ+R 4.7 GB/120 min 16x SPED білого кольору № 232 показані в Таблиці 4 висновку експерта-«Тернопіль.Ж/Д вокзал.Тернополі-Тернополі-Тернополі, Ж/Д вокзал і автостанція, замініровані. Через дві, через дві мінути має взірватися, всьо давай».

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність того, що 28.12.2017 року у вечірній час біля 20:20 год. ОСОБА_5 вчинив суспільне небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 259 КК України за ознаками завідомо неправдиве повідомлення про вибух.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7„Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.

У відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 51 від 08.02.2018 року ТОККПНЛ в період інкримінованого йому злочину ОСОБА_5 виявляв ознаки аномалії розвитку у вигляді легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю, в даному випадку вказаний діагноз досягає рівня вираженого недоумства, тому він не міг давати звіт своїм діям та керувати ними. За теперішнього часу ОСОБА_5 виявляє ознаки аномалії розвитку у вигляді легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю, в даному випадку вказаний діагноз досягає рівня вираженого недоумства, тому він не може давати звіт своїм діям та керувати ними та потребує застосування до нього примусового лікування у психіатричній лікарні загального типу.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого діяння і на даний час також не може віддавати звіт своїм діям і керувати ними.

У відповідності до вимог ст. ст. 19, 94 КПК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Відповідно до ст.ст.92-94 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом є одним із примусових заходів медичного характеру, який суд може застосувати залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

З характеризуючих особу ОСОБА_5 даних вбачається, що він негативно характеризується по місцю проживання, перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Гусятинської ЦКРЛ, Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 26.02.2018 року до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України. З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_5 психічного захворювання, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до останнього саме госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру вищезазначеним Кодексом не передбачено, а тому процесуальні витрати за проведення судової експертизи відео,-звукозапису в розмірі 1859,00 грн. підлягають компенсації за рахунок коштів державного бюджету.

Речові докази: мобільний телефон марки «DONOD» та сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», який передано на зберігання ОСОБА_5 повернути останньому; диск із аудіо записом - залишити при матеріалах кримінального провадження № 00004161.

З врахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 19, 92-94 Кримінального кодексу України, Законом України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 369-372, 376, 503-513 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004161 від 28 грудня 2017 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 259 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «DONOD» ІМЕІ НОМЕР_1 та сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» за № НОМЕР_4 , який передано на зберігання ОСОБА_5 повернути останньому;

-диск із аудіо записом - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати за проведення експертизи відео,-звукозапису в сумі 1859 грн. 00 коп. підлягають компенсації за рахунок держави. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Особі, стосовно якої винесено ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, та прокурору копія ухвали вручається негайно після її проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1