Справа № 694/310/18 Провадження №1-кп/694/101/18
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
24.05.2018 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 з весни 2016 року по АДРЕСА_1 , умисно, на присадибній ділянці, яка знаходилася за місцем її проживання, одноособово, незаконно до 16 години 20 хвилин 19 липня 2016 року прополювала, обсапувала рослини маку, доглядаючи їх з метою доведення до стану дозрівання.
19 липня 2016 року о 16 годині 20 хвилин працівниками поліції, під час проведення огляду за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , на присадибній ділянці, було виявлено вищевказане вирощування рослин маку в кількості 102 рослин, які згідно висновку судової експертизи дослідження рослин № 2/937 від 26.07.2016 є рослинами виду мак снотворний (Papaver somniferum), які містять наркотичні засоби.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 310 КК України, - незаконне вирощування снотворного маку в кількості від ста до п`ятисот рослин.
28.07.2016 року в м. Звенигородка прокурор Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинувачена у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, яка містить наступні положення:
1. Обвинувачена ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:
а) беззастережно визнали обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) повністю відшкодувати судові витрати на проведення судової експертизи дослідження рослин у кримінальному провадженні на користь Черкаського НДЕКЦ в сумі 440 гривень 20 копійок;
в) сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявленні та припиненні інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень.
2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.310 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, котрий ОСОБА_5 сплачує в день прийняття рішення по даному кримінальному провадженню. Сторони погоджуються, що речові докази в кримінальному провадженні підлягають знищенню.
3. Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
а) для прокурора і обвинуваченої - обмеження права на оскарження вироку.
б) для обвинуваченої - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
4. Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
5. Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389 -1 КК України
Угода про визнання винуватості підписана сторонами та разом із обвинувальним актом надійшла до суду.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Потерпілих від кримінального правопорушення немає.
Також судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні їй додатково роз`яснені, визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, підтвердила обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні та надала згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Прокурор ОСОБА_3 вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, як таку, що відповідає вимогам закону.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам ст. 65 КК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій ОСОБА_5 узгодженої в угоді міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи за проведення дослідження рослин в сумі 440,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , укладену 28.07.2016 року в м. Звенигородка.
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази, а саме: сніп та картонну коробку з вмістом рослин маку, передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУПН в Черкаській області знищити.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 440,20 грн.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя