Справа № 1-6/12
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року
Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових

засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного ОСОБА_4 ,

при розгляді у судовому засіданні в м. Броди питання про закриття кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, суд,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває кримінальна справа відносно ОСОБА_4 за ст. ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України.

07.08.2012 року Бродівським районним судом Львівської області винесено постанову про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .
11.05.2018 Бродівським районним судом Львівської області припинено застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 подав суду заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків для притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_4 .
Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції підсудного, роз`яснено йому, що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, може закрити кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.
Підсудний заявив суду, що зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий та не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав.
З`ясувавши позицію підсудного та, впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, вислухавши думку прокурора, який не заперечив проти звільнення підсудного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
Згідно ч.1 ст.282 КПК України якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені зокрема статтею 111 цього кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.
Відповідно до частини другої статті 111 КПК суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України, які згідно ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості за які передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років та у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Як встановлено судом з матеріалів кримінальної справи, дії підсудного ОСОБА_5 вчинені в середині січня 2011 року охоплені диспозицією ч.2 ст.309 та ч.1 ст.311 КК України.
Таким чином, із урахуванням положень п.3 ч.1 ст.49 КК України строки давності притягнення підсудного до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 309 КК України закінчилися в середині січня 2016 року.
Таким чином, із урахуванням положень п.2 ч.1 ст.49 КК України строки давності притягнення підсудного до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.311 КК України закінчилися в середині січня 2014 року.
Підстав для зупинення ( переривання ) перебігу строку давності не встановлено.
Приймаючи до уваги, що з часу вчинення підсудним злочинів і по день розгляду справи минуло більше семи років, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення підсудного від слідства та суду після вчинення ним зазначених злочинів або про скоєння ним нових злочинів, суд вважає, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням підсудного від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.
Вирішуючи на підставі ст.49 КК України питання можливості застосування давності до підсудного ОСОБА_4 щодо вчинення ним злочинів невеликої та середньої тяжкості, суд враховує, що ОСОБА_4 не ухилявся від досудового та судового слідства та не вчинив іншого злочину, що визначає можливість застосування строків давності щодо нього.
Враховуючи викладене, а також те, що з дня вчинення даних кримінальних правопорушень невеликої тяжкості минуло понад три роки, а середньої тяжкості понад п`ять, перебіг строків давності порушено не було, підсудному відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим кримінальна справа підлягає закриттю.
На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст.49 ч.1 КК України, керуючись ст.ст.111,282 КПК, суд
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України, закрити.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи діб до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області з дня її винесення.
Суддя ОСОБА_1