Справа № 401/207/18
Провадження № 1-кп/401/128/18
УХВАЛА

25 липня 2018 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти по об`єднаному кримінальному провадженню №0002411, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , за ознаками злочинів, відповідальність за які передбачено ч.ч.2, 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувають обвинувальні акти у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , за ознаками злочинів, відповідальність за які передбачено ч.ч.2, 3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , на строк не більше 2-х місяців, оскільки обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, закінчується 20 серпня 2018 року. Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 має не зняту та непогашену судимість, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням із встановленим іспитовим строком за вироком Світловодського міськрайонного суду від 07.09.2017 року, на шлях виправлення не став та вчинив тяжкий злочин, постійного джерела прибутку не має, характеризується негативно, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення та ухилитися від суду, оскільки обізнаний, що за вчинення інкримінує мого злочину йому буде призначено покарання виключно у виді позбавлення волі.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, вважаючи, що його підзахисному можливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений заперечував проти заявленого клопотання прокурором та надав суду письмове клопотання про заміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Обгрунтовує це тим, що умови тримання в СІЗО не відповідають жодним стандартам. Докази на доведення його причетності до інкримінуємих йому злочинів є недопустимі. В разі задоволення його клопотання він буде виконувати всі покладені на нього обов`язки ст.194 КПК України, та шукатиме роботу, наміру переховуватися від суду немає.

Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого, а захисник підтримав повністю.

Судом встановлено, що обвинуваченому ставиться у провину вчинення тяжкого та середньої тяжкості злочинів, в період іспитового строку, що свідчить про його суспільну небезпечність та можливість продовжувати протизаконні дії. Ризики, передбачені п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України не змінилися та не відпали. Навіть, якщо допустити відсутність підстав та спроб переховуватися від суду у обвинуваченого, враховуючи наявність непогашеної судимості за вироком суду від 07.09.2017 року, суд вважає, що існує ризик відповідно до п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вчинити обвинуваченим інше кримінальне правопорушення.

Доказів неналежних умов тримання обвинуваченого в СІЗО останній суду не надав, щодо оцінки доказів по кримінальному провадженні, то оцінку суд надасть їм при винесенні вироку.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинуваченому ставиться у провину скоєння тяжкого та середньої тяжкості злочинів, це свідчить про його суспільну небезпечність.

Таким чином, з метою запобігання вказаних ризиків, переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обвинуваченому відмовити в задоволенні клопотання повністю.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летелье проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, мається лі суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.
Керуючись: ст. ст. 2, 7, 22, 26, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 205, 331, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, який обраховувати з 25 липня 2018 року по 22 вересня 2018 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну раніше обраного запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

25.07.18