У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Нігерія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , директора ТзОВ "Імпаєр Глобал Лімітед", неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 14.03.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.
В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 14.03.2018 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4,5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України.
Вказує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання доказами, зокрема в тому, що він своїми умисними діями, які виразились у пособництві - наданні засобів, знарядь вчинення злочинів та усуненні перешкод, сприяв заволодінню грошовими коштами ОСОБА_9 сумою 396 920,00 доларів США, шляхом її обману, які остання переказала на банківські рахунки за начебто звільнення з полону особи з вигаданим ім`ям ОСОБА_10 , з яким тривалий час вела листування.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативним визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 881 000,00 грн.
Постановою першого заступника Генерального прокурора від 06.08.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 14.10.2018 року.
Щодо заявлених ризиків, слідчий вказує, що такі продовжують існувати, оскільки
інші можливі фігуранти справи ще не встановлені, а тому, перебуваючи на волі, підозрюваний зможе із ними спілкуватись, а також знищити, спотворити чи приховати докази, що мають значення для справи, незаконно впливати на свідків, потерпілу, інших підозрюваних, продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.
Як наслідок, просить продовжити строк тримання підозрюваного під вартою на 60 днів, а визначений раніше розмір застави залишити незмінним.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, просить таке задовольнити. Вказує, що досудове розслідування на даний час не може бути завершеним, оскільки необхідно скерувати до США запит про надання міжнародної правової допомоги, отримати на нього відповідь, допитати потерпілу ОСОБА_9 , здійснити ряд інших слідчих дій.
Підозрюваний та його захисник щодо заявленого клопотання заперечили, вказують, що ОСОБА_4 надав слідству максимальне сприяння, не заперечує своєї причетності до зняття коштів, отриманих від ОСОБА_9 , повідомив слідству усю наявну у нього інформацію про діяльність інших осіб. Вказують, що підозрюваний перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, є переселенцем із зони АТО, не має наміру ухилятись від слідства, буде продовжувати свою співпрацю із органами досудового розслідування, просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі.
Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Головним слідчим управлінням Служби безпеки України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 14.03.2018 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4,5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України.
Так, згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема в тому, що він своїми умисними діями, які виразились у пособництві - наданні засобів, знарядь вчинення злочинів та усуненні перешкод, сприяв заволодінню грошовими коштами ОСОБА_9 сумою 396 920,00 доларів США, шляхом її обману, які остання переказала на банківські рахунки за начебто звільнення з полону особи з вигаданим ім`ям ОСОБА_10 , з яким тривалий час вела листування.
Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_4 13.06.2018 року.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативним визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 881 000,00 грн.
Постановою першого заступника Генерального прокурора від 06.08.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 14.10.2018 року.
Причетність підозрюваного ОСОБА_4 та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованих йому діянь свідчать докази долучені слідчим до матеріалів клопотання.
Окрім цього, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив своєї причетності до зняття коштів, отриманих від ОСОБА_9 , зазначаючи при цьому, що йому не було відомо дійсне призначення цих коштів, жодної переписки із вказаною особою він не вів, а кошти отримав на свій рахунок на прохання свого знайомого. Щодо даних обставин він надав слідству усю інформацію.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі із дотриманням вимог ст. 176-178 КПК України.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані слідчим, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що оголошена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Водночас, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що обґрунтованість підозри не є безумовною підставою для продовження строку тримання особи під вартою.
Так, у справах «Пунцельт проти Чехії», «Єчюс проти Литви» та ін. Європейський суд з прав людини зазначив, що неодмінною умовою забезпечення законності подальшого тримання заарештованої особи під вартою є факт подальшого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення нею правопорушення, однак після спливу певного проміжку часу ця умова перестає бути достатньою і судові органи зобов`язані навести додаткові «релевантні» і «достатні» підстави на обґрунтування продовження позбавлення особи свободи.
У зв`язку з цим у рішеннях «Тірон проти Румунії», «Смірнов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що прецедентне право Конвенції сформувало чотири основні причини продовження строку триманні під вартою, а саме: ризик, що підозрюваний не прибуде до суду; ризик, що після звільнення особа вчинить дії, спрямовані на переховування від правосуддя; підозрюваний вчинить інше кримінальне правопорушення; підозрюваний буде причиною суспільного безладу.
Окрім цього, кожного разу, під час вирішення питання про продовження строку тримання особи під вартою, слідчий суддя зобов`язаний розглянути можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з врахуванням ступеня наявних ризиків щодо можливої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком ймовірними з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.
У той же час, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Невмеістер проти Австрії» ризик втечі неминуче знижується зі спливом часу, проведеного особою під вартою.
Розглядаючи реальність існування ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги, що інкриміновані підозрюваному дії мають корисливу спрямованість, останній не має стабільного джерела доходів, тому не виключено, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
У той же час, приймаючи до уваги позицію Європейського суду з прав людини щодо актуальності ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, відповідно до якої зазначений ризик може бути прийнятий до уваги лише на початкових етапах провадження.
Крім того, розглядаючи ризик, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може стати причиною суспільного безладу, слідчий суддя враховує недоведеність стороною обвинувачення існування такого.
За приписами ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
З врахуванням зазначеного, слідчий суддя вказує, що фактично доведеним ризиком є лише ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, та вчинення ним іншого злочину.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що необхідність звернення із запитом про надання міжнародної допомоги та отримання відповіді на такий запит, є досить тривалим у часі процесом, та обставиною, що не залежить від підозрюваного. Останній не має впливу на цей процес, відтак, неможливість завершення досудового розслідування через вказаний факт, не може виправдовувати подальше тримання підозрюваного під вартою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд зазначив, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З врахуванням того, що підозрюваний раніше не судимий, має двох неповнолітніх дітей, дружину, з якою перебуває у цивільному шлюбі, місце проживання, що підтверджене відповідним договором оренди, посвідку на постійне проживання на території України, позитивно характеризується за місцем проживання, підозрюється хоч і у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак такого, що не пов`язаний із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного доцільно застосувати менш суворий запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю та покладення на ОСОБА_4 додаткових обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу, та зможуть знизити ступінь існуючих ризиків поза процесуальної поведінки останнього.

Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 183, 193-199, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 14.03.2018 року за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

- з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними та потерпілою по даному кримінальному провадженню без дозволу суду, прокурора та/або слідчого;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити до 08 жовтня 2018 року.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Зобов`язати уповноважених осіб негайно доставити підозрюваного до місця проживання і звільнити його з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1