УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного у кримінальному провадженні № 201/3684/18 (провадження № 1-кп/201/454/2018), відомості про яке 09 лютого 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу двомісячного строку.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись на відсутність законних підстав для зміни запобіжного заходу.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , а також обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просили відмовити у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи відсутністю ризиків, які б були підставою для його продовження, у зв`язку із чим, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на менш суворий, зокрема на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, було продовжено строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до 21 вересня 2018 року.

Розглянувши питання доцільності продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також вислухавши доводи учасників судового провадження, суд доходить висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні і продовженні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, на час розгляду даного кримінального провадження у суді не відпали та не зменшились, оскільки ОСОБА_4 продовжує обвинувачуватися у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, судове провадження судом ще не закінчено, зокрема, не досліджені письмові докази, а також не вирішено питання щодо можливого допиту додаткових свідків і експерта у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, характер інкримінованого обвинуваченому діяння і тяжкість можливого покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, останній знаходячись на свободі буде мати можливість перешкодити встановленню істини по справі, а саме переховуватись від суду, незаконно вплинути на свідків та інших учасників процесу, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, свідчить про неможливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, більш м`який вид запобіжного заходу, котрий, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178,182,183, 331,369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 до 15 листопада 2018 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є 15 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1