Справа № 206/1858/18
Провадження № 1-кп/206/223/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.02.2002 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч.2 ст. 145 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

- 22.10.2002 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 19.02.2002 року, до відбування визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 02.06.2005 року на підставі ст. 81 КК України за ухвалою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області звільнений умовно-достроково, невідбута частина строку 7 місяців 26 днів;

- 06.10.2006 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

- 24.07.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 06.10.2006 року, до відбування визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 28.10.2010 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 24.07.2008 року, до відбування покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 21.02.2014 року на підставі ст. 81 КК України за ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська звільнений умовно-достроково, невідбута частина строку 1 рік 13 днів;

- 02.12.2010 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України частково поглинуто покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2010 року, до відбування покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 04.06.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.122 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за скоєння тяжких злочинів, а також злочину проти власності, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив корисливий злочин проти власності

Так, 07.03.2018 року о 12 годині 16 хвилин, ОСОБА_5 прибув до торгівельної зали магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-57», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд. 29, де у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, у цей же день тобто о 12 годині 17 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгівельної зали вищевказаного магазину, упевнившись, у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до полиць, на яких була розміщена алкогольна продукція та діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин повторно, таємно, шляхом вільного доступу, взяв одну скляну пляшку віскі «Johnni Walker Red Lebel» ємністю 0,5 літрів, вартістю 276 гривен 80 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, після чого сховав вищевказану пляшку віскі під вдягнуту на ньому куртку чорного кольору.

Надалі ОСОБА_5 , намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця, пройшов лінію касової зони, не розрахувавшись за взятий ним товар, однак викраденим майном розпорядитися не зміг, оскільки одразу був затриманий співробітниками служби охорони біля виходу з магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 901/18 від 22.03.2018 року намагався заподіяти матеріальну шкоду ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-57» у розмірі 344,33 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він 07.03.2018 року намагався викрасти із магазину "АТБ" пляшку віскі та при виході з магазину його затримала охорона. З висновком експерта згоден в повному обсязі.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченою злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 46), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 45), на обліку у лікаря-нарколога перебуває з 07.02.2002 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності» (т. 1 а.п. 44), та скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є рецидив злочину.
Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь експерта ФОП ОСОБА_10 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 901/18 від 22.03.2018 року у розмірі 300 грн (т. 1 а.п. 34).
Речові докази: CD-диск (т. 1 а.п. 26) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1