У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 вересня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 ,підозрюваного ОСОБА_5 ,його законного представника ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_5 ,якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшли матеріали кримінального провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 ,якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні,в яке викликати ОСОБА_5 ,його захисника та законного представника,а також продовжити відносно ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою,який спливає 07.09.2018 р.,на строк 60 днів,підстав для прийняття іншого процесуального рішення не вбачає.
Законний представник ОСОБА_6 не заперечувала проти позиції прокурора.
Захисник підтримала думку прокурора про призначення судового розгляду справи ,проте заперечувала проти продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на те,що на теперішній час не існує ризиків його впливу на потерпілу та свідків.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились,надали письмову заяву про розгляд кримінального провадження без їхньої участі.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду справи.
Як передбачено ст.315 КПК України,якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень,передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 цього Кодексу,суд проводить підготовку до судового розгляду і з цією метою визначає дату та місце проведення судового розгляду,у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд,з*ясовує питання про склад осіб,які братимуть участь у судовому розгляді,вчиняє інші дії,необхідні для підготовки судового розгляду.
В підготовчому судовому засіданні суд,з урахуванням позиції учасників кримінального провадження,не встановив підстав для прийняття рішення повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування,закриття провадження у справі,повернення клопотання прокурору,направлення клопотання до відповідного суду для визначення підсудності.
Обставини справи не вимагають її судового розгляду у закритому судовому засіданні,судом колегіально або судом присяжних.
Грунтуючись на матеріалах кримінального провадження,необхідним є виклик учасників кримінального провадження,а саме прокурора,обвинуваченого,його законного представника ОСОБА_6 та захисника.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою,суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України суд під час підготовчого провадження за клопотанням учасників судового провадження має право обрати,змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження розглядає,в тому числі питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.29 Конституції України,ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку,встановлених законом.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р.(із змінами)»Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування»,тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати,що інші запобіжні заходи ,передбачені законом,не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов*язків,передбачених КПК України.
За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження,слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст.197,199 КПК України,за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин,які свідчать про те,що заявлений ризик не зменшився або з*явилися нові ризики,які виправдовують тримання особи під вартою,строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
Для відмови у досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави:ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд(рішення у справі «Штегмюллер проти Австрії»1969 р.),ризик перешкоджання з боку обвинуваченого у випадку його звільнення,процесові здійснення правосуддя(рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» 1968 р.),вчинення ним подальшого правопорушення(«Мацнеттер проти Австрії» 1969 р.)або спричинення ним порушень громадського порядку(«Летельєр проти Франції» 1991 р.)
При обранні та продовженні строку тримання ОСОБА_5 під вартою було враховано серйозність та обґрунтованість підозри щодо нього у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення,відсутність у нього роботи та зрозумілих джерел доходу,відсутність інформації про місце постійного проживання,відсутність стійких соціальних зв`язків та контакту з родиною.
За таких обставин,хоча ОСОБА_5 раніше не судимий,однак ризик його втечі існує з великою ймовірністю,як і ризик впливу на свідків,потерпілу,котрі не допитані судом,а вчинення інкримінованих йому дій та намагання уникнути затримання вказують на підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5 .
Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини,а також практику Європейського суду з прав людини,згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Водночас,Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те,що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Зважаючи на суспільний інтерес,який,з урахуванням презумпції невинуватості,виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд з урахуванням викладеного продовжує відносно ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів до 03.11.2018 р.включно.
Керуючись ст.314-316,392 КПК України,суд -

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження кримінального провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_5 ,якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України,
12 вересня 2018 року об 14 годині 00 хвилин
яке відбудеться у залі судових засідань № 1 Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.
Справу розглядати суддею одноособово,у відкритому судовому засіданні.
Дати розпорядження секретарю судового засідання про виклик учасників судового провадження та свідків обвинувачення в судове засідання в порядку,передбаченому ст.135-139 КПК України.
Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на строк 60 днів до 03.11.2018 року.
Ухвала не оскаржується та підлягає негайному виконанню.

Головуючий суддя ОСОБА_1