Провадження №1-кп/761/253/2018
В И Р О К
іменем України

20 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

сторони захисту адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Так, 14 квітня 2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилиин, ОСОБА_2 знаходячись на східцевому майданчику під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше не знайомого ОСОБА_8 . При цьому між ними виник словесний конфлікт на грунті особистих неприязнених стосунків, а саме проведенням ОСОБА_8 ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_3 .

У подальшому між останніми виник словесний конфлікт, який у подальшому перейшов у штовханину. В цей момент ОСОБА_2 не маючи умислу спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень та будучи впевненим, що своїми діями не спричинить тілесних ушкоджень ОСОБА_8 схопив останнього за комір його верхнього одягу в результаті чого ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , втратили ріввновагу, після чого впали на сходи під`їздної площадки, в результаті чого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1088/е від 22 липня 2015 року:1 (1-2 питання слідчого). Аналіз даної медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності питань Постанови, дає підстави зробити наступні висновки.

Передусім вважаю за потрібне звернути увагу учасників та сторін кримінального провадження на наступному:

-п.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.11.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження «з медичної точки зру, тілесні ушкодження це порушення анатомічної цілосності тканини, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджучих факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних»;

-п.4.6 «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів».

Так, під час первинного відомого звернення 14.04.2015 в 18.02 за медичною допомогою у ОСОБА_8 були виявлені такі тілесні ушкодження:

А) закрита черепно мозкова травма: садна у ділянці обличчя; вогнища крововиливів у речовину головного мозку у обо лобно-базальних відділах (розмірами 1,2х2,3х1,4 (см) справа та 0,8х0,6х,1,2 (см зліва); субарахноїдальний крововилив у лівій лобній та скроневій ділянках, у правій лобній ділянці; субдуральні нашарування крові (товщиноюдо 0,2-0,4см)).

Б)підшкірний крововилив з боку внутрішньої та зовнішньої поверхонь правої гомілки.

Описані тілесні ушкодження від дії (крововилив та комплексне ушкодження у ділянці голови в наслідок ударів-співударяння тупих твердих ушкодження у ділянці голови в наслідок ударів-співударяння тупих твердих предметтів; садна за рахунок ковзання, терті, ударів під кутами чи поєднання таких впливів), можливо у строк, вказаний у описовій частині цієї Постанови, тобто 14.04.2015 (наявність паталогічної неврологічної симпоматики саме з моменту госпіталізації 14.04.2015 та опис її динаміки під час послідуючої госпіталізації 17.04.2015).

Спричинення цього комплексу ушкоджень у ділянці голови супроводжувалося порушенням анатомічної цілісності речовини головного мозку та функціональними порушеннями головного мозку. Відома морфологія виявленого (вказаного у п.а) даних Підсумків) тілесного ушкодження (розміри та локалізація крововилівів у речовину головного мозку) дозволяє стверджувати, що спричинення цього тілесного ушкодження обумовлує (у будь-якому випадку) функціональні порушення головного мозку на строк понад 21 одну добу (які обумовлені тим. Що відновлення порушеної анатомічної цілісності речовини головного мозку та тривалість порушеної анатомічної цілісності речовини головного мозку та тривалість порушення його функції саме у такій формі черепно-мозкової травми, потребує саме вказаного строку) який власно і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеня тяжкості, а тому, це тілесне ушкодження, вказане у п.а) даних Підсумків, відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк, відповідно п.п.2.2.1./в та 4.6Правил.

Діагнози, які були встановлені ОСОБА_8 під час його госпіталізації 14.04.2015 «закрита травма грудної клітини: забій грудної клітини; забій м`яких тканин лівої гомілки» достатнім обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджені (відсутність морфологічного опису стану мілких тканин грудної клітки та лівої гомілки; опису функціональних порушень органів грудної клітки). Відповідно п.п.4.6 та 4.13.1 Правил, слід утриматися від судово-медичної оцінки встановлених діагнозів.

Тобто, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні з необережності тілесних ушкодженнь середньої тяжкості, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ст. 128 КК України не визнав повністю, та надав показання, що 14.04.2015 приблизно о 16 годині Гаєвий підняв руку на його матір, штовхав її у спину і хотів незаконним шляхом висилити її з квартири і заволодіти її житлом. Потерпілий був у неадекватному стані, тому він його не чіпав. Він викликав поліцію, було 3 свідка. Він не хапав потерпілого за комір та не падав на нього. Тілесних ушкоджень на тілі потерпілого не було і не могли виникнути такі тілесні ушкодження, що зазначені у судово-медичній експертизі від такого падіння. Вважає, що потерпілий дає неправдиві покази. Матір була у шоковому стані, казала, що потерпілий хапав її за комір і штовхав у спину. Він хотів з`ясувати, що сталося. Його квартира знаходиться на 5 поверсі, а спустився він на 1, на якому поверсі знаходиться квартира потерпілого не зрозуміло. Він побачив потерпілого і спитав, чи це він зробив таке з матір`ю. Потерпілий сказав, що він. Почав йому погрожувати, обвинувачений повідомляв, що викличе поліцію. Він просто хотів у потерпілого зясувати, що відбувається. Приїхала поліція, записувала пояснення з його слів, штовханина була з боку потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_8 допитаний у судінадав показання, що з обвинуваченим жодних відносин не має. В цілому памятає всі події детально. Приїхав на квартиру, за адресою АДРЕСА_2 , де закінчувався ремонт, під вечір, орієнтовно у 15-16 годині, приїхав забирати речі. Коли знаходився вже в коридорі, саме зачиняв двері, з`явився чоловік (вказав на обвинуваченого) який сказав йому, що він образив його маму. Жодного діалогу у них не виходило, він просив його заспокоїтися. Він схопив його за груди і кинув на двері. Перший удар був руками в груди. Вдарив його локтем, потім навалився зверху та укусив за ніс, після чого він закричав. На допомогу прийшов сторонній чоловік, з яким він не був знайомий, він схопив обвинуваченого та відтащив від нього. Намагався викликати поліцію, але це зробили його знайомі, котрі чекали його на вулиці. Йому були нанесені один удар в грудну клітку, а один в обличчя, коли падав удар прийшов на потилицю, вже коли він впав, обвинувачений навалився на нього зверху. Точний час коли приїхала швидка не пам`ятає, але вони одразу почали проводити огляд, потім вже під`їхала поліція та почали допитувати. У лікарні пробув у відділення, там де зберігаються з травмами 3 дні, в стаціонарі ще 2 дні. Обвинувачений спочатку вдарив правим ліктем в підбородок. В медичних документах все зафіксовано. Не пам`ятає, може коли обвинувачений впав на нього, виникла гематома. Свідомість втрачав можливо на секунду. Можливо були розбіжності у показах тому що не знав як правильно сформулювати. Не поїхав до судмедекспертизи , бо був не в тому стані і не знав про це. Поліцію викликав знайомий, з його телефону. Вказав, що стояв обличчям до ОСОБА_9 , вдарився спиною об двері, обвинувачений продовжував кричати, погрожувати, від чого він був переляканий. Далі ОСОБА_9 наніс удар правим локтем у ліву нижню частину щелепи. Силу удару не може описати, але від цього удару впав на сходи, які ідуть вгору. ОСОБА_10 боком біля квартири АДРЕСА_4 , напротив 1 квартири. Обвинувачений навалився на на нього згори та вкусив за ніс. Від чого відчув біль і пішла кров, залишись сліди від укусу, подряпина, що було зафіксовано. Хто відтянув обвинуваченого не знає, можливо це був сусід, звідки той прийшов не знає. Відтягнув до коридору, обличчям до нього, не може розповісти, як саме свідок відтягнув обвинуваченого. Коли сусд пішов, обвинувачений сказав йому вставати та уходити, але той не міг піднятись. Обвинувачений почав погрожувати, кричати. Потім спустилась його мати, і почала говорити що він отримав по справі. Деталі точно не пам`ятає. Його знайомі звонили в домофон та не могли попасти до під`їзду де проходила сутичка, хотів зателефонувати , але обвинувачений вирвав у нього телефон, якою рукою він це зробив не пам`ятає, наче правою, і в якій руці тримав телефон також не пам`ятає. Беклемішев поклав телефон на поштову скриньку, сказав щоб потерпілий йшов, почав знову кричати та панікувати, запитувати мати на що вона його підштовхнула. В той час вони були на першому поверсі. Зайшов ОСОБА_11 , який допомагав потерпілому з ремонтом, як він потрапив в будинок не знає, оскільки не вставав зі сходів. Обвинувачений почав кричати і на нього, потерпілий попросив повернути йому його телефон, обвинувачений відповів, що той лежить на поштовій скриньці.

Поліцію викликав ОСОБА_12 , знайомий потерпілого, номер на пам`ять його не пам`ятає. Попросив про це його потерпілий, але не пам`ятає спочатку швидку чи поліцію. Він викликав, обвинувачений та його мати пішли, потерпілий залишився сидіти на сходах. Коли вже приїхала швидка, то обвинувачений повернувся і почав кричати про те, що потерпілий прикидається. У потерпілого була важкість в ногах та кружилась голова, було складно йти, був в подавленому стані і апатії. Вказав, що у обвинуваченого піднявся тиск, почав кричати, що йому також потрібна швидка, сам викликав і поїхав на швидкій до лікарні, хоч йому і запропонували медичну допомогу ті лікарі, що приїхали на швидкій. Поліція приїхала коли він вже був у швидкій та йому надавали першу медичну допомогу, але не впевнений у цьому. Можливо при подіях коли били свідком був сусід, який відтягував обвинуваченого, більше свідків не було. Приїхала поліція та заповнила його заяву і поїхала, лікарі швидкої допомоги оглянули подряпини та синьці і запитали що трапилось. Подряпини були на обличчі, чи обробляли подряпини не пам`ятає, далі потерпілого повезли в лікарню швидкої допомоги, деталі пам`ятає, там були консультації, задавали питання, робили аналізи. Оглядали багато лікарів, всього точно не може згадати, оглянули подряпини, гематому, яка була на грудній клітці, синець на спині, також і на нозі, який не пам`ятає звідки він, провели аналізи крові та сечі, про тиск не пам`ятає. МРТ робили в тій же лікарні, через 3 дні, по направленні лікаря, це вказано в медичних документах, потерпілий 3 дні знаходився в лікарні на 7 поверсі, але головний біль не проходив, тоді він вирішив поїхати в Солом`янську лікарню, зробив там рентген. Потім повернувся до лікарні, де знаходився раніше, на другий поверх до лікаря, який його направив на МРТ. Результати рентгена повинні бути в матеріалах. Результатт МРТ - гематома, на задній частині черепа. Стосовно адреси лікарні, він знає лікаря з яким давно знайомий, адресу точно не пам`ятає, в Солом`янському районі, вона там одна. Коли він зі знімком повернувся до лікарні, де раніше перебував, йому сказали зробити МРТ. Результати були спочатку у лікаря, потім видали на руки. Після попереднього судового засідання долучив до матеріалів справи. Лікар тоді подивилась на МРТ і сказала, що потрібно негайно лікуватись. Поки потерпілий перебував у лікарні, всі документи були у лікарів. Він дійсно перебував за межами України і не може пояснити, чому по медичним документам, огляд проходив саме тоді, коли перебував за межами України. Не пам`ятає, не точно як було, чи повідомляв лікаря, що буде відсутній, але точно написав заяву.

Також зазначив, що не має судимостей, нейрохірургія знаходиться на 2 поверсі, у якій палаті він був не знає, його переводили 3 рази. Не пам`ятає, чи проводилась йому спинномозгова пунція. Він змінив свої покази через те, що забув, що їздив до ОСОБА_13 , ним було написана заява для надання йому такої можливості, адже у нього було гарне самопочуття. Він вважаю, що його лікар все робив вірно та не фальсикував нічого. Події які відбулись він ніколи не забуде, як обвинувачений йому наносив удари. Всі показання, що надавав у судовому засіданні підтримує.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , надав показання, що обвинуваченого бачив один раз, ніяких відносин з ним не підтримує. Пояснив, що в той день вони приїхали до сусіда допомогти викинувати сміття, приїхало їх троє, це було в Києві, навпроти магазину Київстар, через дорогу. Зайшла жінка з вулиці в під`їзд та почала обурюватися, тим що навколо багато сміття. Потерпілий сказав їй, що закінчиться ремонт, і сміття не буде. Розмова була на підвищених тонах. Потім зявився чоловік з вулиці, в нетверезому стані, агресивно налаштований і почав погрожувати потерпілому. Вони не думали, що це може закінчитися бійкою. Вони з друзями вийшли викинути сміття, і вже побачили наслідки бійки. ОСОБА_15 сидів на сходинках зі слідами зубів на носі, обвинувачений стояв над ним, не бачив точно чи тримав він його чи ні. ОСОБА_15 попросив принести йому телефон. Вони покинули це місце, а потерпілий залишився і викликав поліцію. Конфлікт жінки з потерпілим продовжувався хвилин 10, в під`їзді, напроти дверів. У потерпілого були сліди від зубів на носі, на переносиці, кількість слідів не пам`ятає. Коли він зайшов в під`їзд після конфлікта, чоловік стояв до нього спиною, а потерпілий сидів на сходах, які вели на наступний поверх, між поверхами, на нижній сходинці. Коли він підійшов до них, то побачив обличчя потерпілого, слід від зубів на носі, чи з правої сторони точно пам`ятає, з лівої сторони я не бачив. На сходах стояв ще один чоловік, свідок. Від обвинуваченого було чутно запах алкоголю і він дуже нахабно себе поводив. Конфлікт продовжувався між жінкою та потерпілим хвилин 10, але вони займались роботою і не слідкували, речі носили десь пів години. Хвилин через 15 після початку прийшов обвинувачений, у них з потерпілим був конфлікт хвилин 10. Звідки заходив обвинувачений він не бачив, коли він прийшов, обвинувачений стояв над потерпілим. Потім він приніс телефон, обвинувачений почав погрожувати потерпілому. Відбувалась словесна сварка між обвинуваченим та потерпілим, коли він приніс телефон сварка закінчувалась. Коли він приніс телефон, то запитав чи потрібна допомога, потерпілий сказав, що ні. Були три чоловіки : ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , але вони не заходили в під`їзд, потерпілий не приймав участь у викиді мусора. Коли він віддав телефон, вийшов, сів в машину і поїхав. Телефон належить ОСОБА_15 , знаходився в машині ОСОБА_15 , скільки їх було у ОСОБА_15 я не пам`ятає. Потерпілий дав йому ключі, а він приніс телефон з його автомобіля. Як виглядала жінка, не пам`ятає, не звертав на це увагу. Не знає хто викликав міліцію. Обвинувачений погрожував, що всіх вб`є за маму. Бачив укус, він був на носі.Коли він побачив обвинуваченого він поводив себе дуже агресивно, лаявся та погрожував потерпілому, але коли він зайшов то вже відбулась дія. Вперше, коли він заходив у обвинуваченого і потерпілого був спір, другий раз вони продовжували сперечатись, на третій раз - потерпілий сидів на сходах, четвертий раз він приніс телефон..

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , надав показання, що обвинуваченого знає, сусіди, він на 5 поверсі, а той на 4 поверсі. В той день він повертався додому, в під`їзді на першому поверсі побачив бійку, ОСОБА_19 , мати ОСОБА_9 , була вся в сльозах, події були на сходовій клітці, на першому поверсі. Обвинувачений та потерпілий лаялися, потерпілий схопив ОСОБА_9 за грудки, воріт рубашки, він стояв спиною до сходів, потерпілий спіткнувся та впав та почав розказувати, що він усіх посадить. Вони тримали за груди друг друга, потерпілий упав, і потягнув ОСОБА_9 на себе. Ніхто нікого не кусав та не бив, він був разом з ними на сходовій клітці. Коли вони упали, подумав, що вони почали битись, схопив ОСОБА_9 та відтяг, потерпілий так і лежав. Потерпілий почав погрожувати. Мати ОСОБА_9 була присутня весь час, нікого більше не було, конфлікт відбувався хвилин 5, почалвся ні з чого. В під`їзді самі прибирали і під час ремонту який робив потерпілий, було дуже багато сміття в під`їзді. Коли побачили господаря квартири то зробили зауваження, а їй у відповідь нагрубили. Він тоді намагався роз`єднати ОСОБА_9 з потерпілим, та вони тримали один одного. На обличчі потерпілого не було ніяких тілесних ушкоджень. Потерпілий не втрачав свідомість, він зачепився за сходи та впав. Він намагався відтягнути їх один від одного. Удар потерпілого потилицею не бачив, але такий удар міг бути. Вони тримали один одного руками. Був словесний спір, він не знає хто кого перший схопив, але вони одразу впали. ОСОБА_19 була в підїзді на першому поверсі і плакала. Це все сталось хвилин за 5. Потерпілий сварився, а ОСОБА_9 не пам`ятає, що відповідав, а він в той час заспокоював ОСОБА_19 , і не слухав уважно. Деякі слова потерпілого він запамятав, це було образливо. Потерпілий сидів і вони тримали один одного. Обвинувачений був трохи нахилений в сторону потерпілого, відстань між ними були на витягнутій руці, він не бачив, щоб потерпілий лежав на сходах, він був недалеко. Спочатку вони просто сварились, а він стов неподалік разом з ОСОБА_19 . Коли вже вони схопили один одного, почали падати і він почав відтягувати їх один від одного. Хто викликав міліцію не знає. Потім йому зателефонували та попросили вийти і дати покази. Зі слів, спочатку потерпілий викликав швидку, а потім вже і обвинувачений. Потерпілий сидів у швидкій і була міліція. Потерпілий сварився, казав, що закриє центральний вхід і ми будемо ходити через чорний та що він купить всі квартири, а нас виселить і ми будемо жити на вулиці. Коли вони схопили та тримали один одного, потерпілий зачепився за першу сходинку і потягнув за собою обвинуваченого. На його думку, впали вони через те, що тримали один одного, а потерпілий спіткнувся. Він не знає хто кого схопив першим, але вони тримали один одного. Була осінь і були вдягнуті в курточки. Він не бачив момент хто з них перший кого схопив, але бачив момент коли вони падали, це зайняло пару секунд.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , надав показання, що обвинуваченого знає, в ніяких відносинах не перебуває. Пояснив, що в під`їзді на першому поверсі зустрів двух жінок, вони обурювались, що в під`їзд через ремонт дуже брудно, і коли дізнались, що власник квартири, який робить ремонт знаходиться тоді там, то забажали з ним переговорити. Потерпілий ввів себе ввічливо, не сварився з ними. А одна з жінок погрожувала, що з ним з цього питання буде розмовляти її син. Вони вивозили сміття, всіх деталей не пам`ятає. Коли проходив біля них наступний раз, вже з`явився обвинувачений і вони сперечались, він не дуже звертав увагу на деталі і це було давно. Одного з свідків він бачив, який носив сміття. Побачив конфлікт, при ньому ніхто не штовхав один одного та не наносив тілесних ушкодження. Бачив тільки словесну перепалку і все. Вони вивозили решітки та старі двері, саме тяжке було решітки, їх винести можливо тільки вдвох чи трьох. В той день він там був, в другій половині дня вони грузили це все в автомобіль "газель". Він прораб і виконував свою роботу допомогав з винесенням та контролював погрузку в автомобіль. Дві жінки похилого віку, більш точно описати їх не може, адже було дуже давно, але йому здалось що їх було дві. Одна жінка сказала, що буде розбиратись її син. На його думку, це була мати обвинуваченого. Коли він виходив з квартири то була жінка, обвинувачений та потерпілий. Вже закінчували виносити, це було в останній раз коли вони виходили. Вони попрощались з потерпілим, він сказав, що все добре і вони самі розберуться. Більше він нічого не бачив. Ремонт проводився десь півтора місяці, за весь цей час ніяких конфліктів не було, Тільки спочатку будівництва хтось підійшов і попросив, щоб ми підтримували порядок, зауважень більше до них не було. Мешканців будинку він не знав, візуально пару людей запамятались.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , З 2002 року працює травматологом. У потерпілого були скарги на болі в нижній третій лівій голені, ушиб мягких тканин. Травма ноги. З приводу нейрохірургії давати пояснення не може. Оглядав ногу. Потерпілого не пам`ятає. Оглядав лише кінцівки і таз на решту не звертав уваги. Описую локальний статус, наявність гематом м`яких тканин. Оглядаю паціента в межах своєї спеціальності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , пояснив, що у виписці з історії хвороби потерпілого не зовсім його запис. Він засвідчив запис лікаря Черкашина своїм підписом. Якщо є підпис в історії хвороби, він його підтверджую. Вказав, що у висновку є відмітки про суглоб. Були скарги, забій грудної клітини може візуально не проявлятись. Є запис, що потерпілий при надходженні скаржився на головний біль, нудоту, болі в грудині та боковій поверхні суглоба гомілки. Далі був огляд нейрохірурга, за який він не відповідає, потім запис, хтось зробив помітку у відділення політравми. Записи огляду лікаря, далі описова частина, це вже коли паціент надійшов у відділення, далі запис обходу, струс під питанням, далі огляд невролога 15.04 скарги на головний біль зліва, що йде в ліве око, описова частина, рекомендації до лікування МРТ головного мозку. 16.04 знову запис скарга на головний біль тошноту, опис діагноз забій. Він погоджував діагноз лікаря після обходу. Він оглядав паціента в режимі загального огляду з лікуючим лікарем.

Лікаря ОСОБА_23 не знає, оглядав лікар ОСОБА_24 , який ще працює. Не було візуальних проявів тому і не зробили повний морфологічний опис ушкоджень, не можу пояснити, чому саме його немає. Згідно запису на момент поступлення стан хворого був задовільний, можливо тому не сповістили міліцію. Вказав, що не він відповідає за сповіщення поліції. Поліцію повідомляє реєстратор приймального відділення. Пацієнта не пам`ятає. Його лікарі ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , що працюють за договором. Його лікарі проводять загальний огляд. Його відділеня поєднанні травми, якщо є такі травми пацієнт потрапляє до них. Лікування струсу якщо є інші травми можливе у їхньому відділенні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 , надав показання, що щодо виписки про історію хвороби, почерк його, пацієнт лікувався на стаціонарі. Цього пацієнта візуально не пам`ятає, адже їх багато. По документах він лежав з ЧМТ. Його запис від 20.04.2015. Тоді він його вперше оглядав. Для нейрохірурга важливі внутрішні травми, можливо візуально не бачив травми тому і не робив морфологічного опису, він не робиться, якщо немає значних проявів травми, записуються скарги пацієнта. Повідомлення про пацієнта з кримінальними травмами робиться медичним реєстратором. Не може повідомити, як сталося, що пацієнт під час лікування був в ОСОБА_13 . Відповідно до записів, були травми, але небезпеки для життя не було. Не може повідомити, чи міг потерпілий з такими травмами літати літаком. Травми можливо встановити лише через МРТ, яке було зроблено 17.04.2015.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , надав показання, що він лікар-хірург, відділення політтравм у лікарні швидкої медичної допомоги. Під час огляду він не відповідає за пошкодження кінцівок, він звертає увагу на травми грудної клітина та живота, надалі ураження внутрішніх органів, в його спеціалізацію входять грубі порушення кінцівок, також м`які травми лиця, але кожен випадок є індивідуальним, а тому важно сказати як було у цьому випадку. Процес огляду і винесенння діагнозу не передбачено будь якими актами, адже кожен випадок особливий. Під час огляду конкретним питанням займається спеціаліст вузької спеціалізації. Забої та ссадини не входять в його компененцію, якщо в подальшому вони не потребують лікування. Особу потерпілого він не памятає, обставини також. Щодо виписки з історії хвороби, почерк його, у записі відсутні відомості про пошкодження мяких тканин через відсутню таку необхідність. Коли дається заключний висновок, проводиться аналіз та опис, на основі огляду чергового лікаря, та наступних оглядів. У історії лікування видно його щоденники у яких зазначено діагнози, що він визначав. Тому на підставі цих щоденників, він може сказати, що на той момент були пошкодження. Описувати пошкодження він можу лише при огляді потерпілого, а тому не можливо зробити опис на підставі записів інших лікарів. Кінцевий діагноз формується на підставі всіх записів. Ссадини на обличчі зафіксовані їм особисто та неможливо, що цей запис зроблений на основі записів інших лікарів. Він не може встановити у себе в пам"яті всі обставини, але якщо він тримаю історію лікування і там ним зазначено що ураження були, це означає що вони були. Не можу встановити у себе в памяті всі обставини, але якщо є історію лікування і там їм зазначено, що ураження були, це означає що вони були. Коли хворий проходить через приймальню то повністю описуєтсься морфологічний опис ушкоджень, надалі описуються загальні зміни, а не більш детально. В динаміці морфологічні зміни описуються, та не у всіх щоденниках. Нормативного документу що зобов`язує постійно описувати морфологічні зміни немає. Спочатку первинний діагноз та огляди , далі діагноз змінюється з огляду на проведення маніпуляцій. Заключний діагноз формується на основі усіх оглядів, заключень. У цій історії хвороби заключний висновок робив він. Даний висновок хибним не може бути. Вказує, що пацієнт скаржився на головний біль, який переходив на око, було рекомендовано МРТ та лікування ліками. МРТ та комп`ютерна томографія у них в лікарні не проводилась. Встановити струс мозку без проведення дослідження можливо. Клінічна картина будь якого захворювання не завжди протікає однаково, а тому неможливо сказати точно чи буде при цих ураженнях струс головного мозку або ні, чи навпаки.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_2 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: копію та оригінали медичної документації потерпілого ОСОБА_8 ; протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.05.2015 року; витяг з кримінального провадження №0006263 від 29.05.2015 року; постанова про призначення судово-медичної експертизи від 04.06.2015 року; супровідний лист про направлення постанови про призначення судово-медичної експертизи від 04.06.2015 року;висновок експерта №1088/е від 12.06.2015 року висновки якої зазначені в описовій частині вироку; протокол проведення слідчого експерименту від 18.01.2016 року; постанову про визнання речоим доказом та передачу його на зберігання від 18.01.2016 року та характеризуючи документи.

На спростування доводів прокурора стороною заходу надані такі письмові докази, а саме: витребувані судом матеріали ЄО №17542/2767 від 14.04.2015 року по рапорту міліціонера СПГЗ Шевченківського ВДСО ОСОБА_28 за заявою ОСОБА_2 про конфлікт з сусідом з квартири АДРЕСА_3 ; відповідь на запит суду з Головного центру обробки спеціальної інформації згідно якої наявна інформація про перетинання державного кордону України у період з 17.04.2015 р. по 28.05.2015 р громадянином України ОСОБА_8 у період з 17.04.2015 по 28.05.2015 року з напрямку вильоту Київ-Анталія та Анталія - Київ.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, заслухавши показання свідків, дослідивши надані сторонами документи, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами, свідками кримінального провадження, суд приходить до відповідного висновку. Так, так 14 квітня 2015 року приблизно о 17.00 на східцевому майданчику під`зду №1 будинку 40 між потерпілим ОСОБА_8 та матір`ю обвинуваченого ОСОБА_2 . ОСОБА_19 виник словесний конфлікт з приводу засмічення під`їзду ОСОБА_8 оскільки останній робив ремонт у квартирі. В подальшому у конфлікт вступив прийшовший ОСОБА_2 . В подальшому як вбачається з показів ОСОБА_8 обвинувачений завдав йому ударів в обличчя, в грудну клітину та поваливши на східці які вели на гору на інший поверх вкусив його за ніс спричинивши тілесні ушкодження. Як вбачається з медичної документації ОСОБА_8 останній отримав згдіно висновку судово-медичної експертизи №1088/е від 22.07.2015 року закриту черепно мозкову травму: садна у ділянці обличчя; вогнища кововиливів у речовину головного мозку у обох лобно-базальних відділах; субарахноїдальний кововилив у лівій лобній та скроневій ділянках, у правві лобній ділянці; субдуральні нашарування крові. Підшкірний крововилив з боку внутрішньої та зовнішньої поверхонь правої гомілки. В подальшому обвинувачений та потерпілий кожен окремо викликали швидку медичну допомогу та міліцію. Потерпілий був доставлений до КМКЛ ШМД да відповідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №10192 де йому було встановлено вищезгадані діагнози та він був виписаний 16.04.2015 року. Там же йому було виписано листок непрацездатності серії АГЧ №484170 терміном з 17.04.2015 по 13.05.2015 року. В подальшому відповідно виписки №10452 стаціонарного хворого ОСОБА_8 з 17.04.2015 року з 17.30 та до моменту виписки перебував на стаціонарі до 13.05.2015 року з діагнозом важка ЗЧМТ: забій головного мозку з формуванням вогнищ гемораргічного забою обох любних долей, субдуральні нашарування над лівою лобною долею, суборхіадальний крововилив.

Однак, даний розвиток подій та дані вказані в медичній документації суд ставить під сумнів та відноситься до них критично в зв`язку з наступним. Як вбачається з показань свідків допитаних у судовому засіданні, безпосереднім свідком даних подій ОСОБА_18 . Даний свідок зазначив, що під час сварки між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 останні схопили один одного за верхній одяг в районі грудей, ОСОБА_8 перечепився через сходинку сходів на гору на інший поверх почав падати спиною вперед на східці та потягнув за собою ОСОБА_2 який над ним нахилився на дистанції витягнутої руки. Ніхто з учасників ударів кулаками не наносив. При падіння потерпілий міг вдаритися потилецею однак він такого не бачив. В подальшому він розборонив потерпілого з обвинуваченим відтягнувши останнього. Інші свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , не були безпосередніми свідками отримання потерпілим тілесних ушкоджень тому суд до уваги їх не бере.

В подальшому як вже зазначалося ОСОБА_8 був доставлений до КМКЛ ШМД де перебував з 14.04.по 16.04.2015 року з вказаними діагнозами. Відповідно до своєї заяви від 16.04.2015 року з проханням виписати його та відсутності претензій до лікарні. Далі він знову перебував на стаціонарі з 17.04.2015 по 13.05.2015 років. Відповідно листка лікарських призначень ОСОБА_8 , пацієнту палати № 308 призначалося лікування з 17.04 по 09.05 2015 року що засвідчується підписами лікаря та медичної сестри. Також проводилося вимірювання температури про що свідчить температурний графік. Однак, дані вказані у медичній документації суд вважає неправдивими, а дану доментацію не належним та допустимим доказом оскільки, перебування ОСОБА_8 , в стаціонарі КМКЛ ШМД в період з 30.04.2015 по 07.05.2015 року повністю спростовується довідкою витребуваною судом, Державної Прикордонної служби Головного центру обробки спеціальної інформації згідно якої ОСОБА_8 , вилетів 30.04.2015 року рейсом 4413 Київ-Анталія до Республіки Туреччина та повернувся рейсом 4414 Анталія-Київ 07.05.2015 року. Крім того, стороною обвинувачення не надано будь-якого процесуального документу щодо отримання даної документації в розмінні ст.84 КПК України.

Тобто, нанесення вказаних тілесних ушкоджень потерпілому не підтверджується як самим розвитком подій під час конфлікту з обвинуваченим, оскільки встановлено безпосередніх доказів нанесення таких тілесних ушкоджень враховуючи покази свідка ОСОБА_18 так і тяжкості нанесених ушкоджень враховуючи подальшу поведінку потерпілого, його фактично фіктивне перебування у КМКЛ ШМД та відповідно нібито отримане лікування. Враховуючи наведене суд критично ставиться і до показань самого потерпілого щодо перебігу розвитку конфлікту та отриманих ним тілесних ушкоджень, та подальшого лікування і не бере їх до уваги. Також суд ставиться критично до показань свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_24 , враховуючи ту обставину, що ніхто з даних лікарів не підтвердив, що пам`ятає потерпілого, підтвердили свої підписи у медичній документації та не змогли пояснити яким чином лікувався пацієнт у медичній установі перебуваючи в певний період лікування за кордоном.

З огляду на наведене суд визнає не належним та не допустимим доказом і протокол проведення слідчого експерименту від 18.01.2016 року який був провдений без участі обвинуваченого, його захисника та з огляду на наведене вище не може слугувати об`єктивним джерелом доказування обвинувачення, не відображає дійсний перебіг подій встановлений в судовому засіданні і не може підтвердити отримання потерпілим тілесних ушкоджень враховуючи сумнівність медичної документації.

Також, враховуючи, що медична документація та її копії потерпілого ОСОБА_8 ( 2 медичні картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 №10192/658 та №10452/524, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №100192 від 16.04.2015 та №10452 від 13.02.2015 року) визнана судом як не належний та недопустимий доказ, відповідно підлягає визнанню як не допустимий доказ висновок судово-медичної експертизи №1088/е від 22.07.2015 року в зв`язку з тим, що даний висновок грунтується на наведених вище документах.

Враховуючи усе наведене, державним обвинуваченням не доведено у який спосіб, яку кількість ударів наніс обвинувачений потерпілому на чи наносив взагалі. Від чого та які саме дійсно були отримані потерпілим тілесні ушкодження, щоб їх можна було кваліфікувати за тривалістю розладу здоров`я.

Згідно з ч.2, 3 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У відповідності до положень ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. Обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до Постанову Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя суди при розгляді кримінальних справ мають суворо додержуватись закріпленого у ст. 62 конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким ніхто не зобов`язаний доводити невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Якщо сумніви у винуватості овинуваченого не були усунуті в ході судового слідства, суд, виходячи із презумпції невинуватості та необхідності тлумачення всіх сумнівів на користь обвинуваченого, виносить виправдовувальний вирок.

У відповідності до ст. 373 КПК України, виправдовувальний вирок постановляється за наявності однієї з таких підстав: не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи наведене в мотивувальній частині вироку, з урахуванням вимог ст. 94 КПК України, тобто оцінивши за своїм внутрішнім переконанням кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи вимоги ст. 22 КПК України, щодо змагальності сторін, суд приходить до висновку, що в інкримінованому діянні ОСОБА_2 , тобто заподіянні з не обережності тілесні ушкодження середньої тяжкості, передбачене ст.128 КК України відсутній склад кримінального правопорушення. Дане обвинувачення є неконкретним, не доведеним та не підтверджується доказами у сукупності,

Відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдовувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , визнати невинуватим та виправдати за пред`явленим обвинуваченням за ст.128 КК України.

Речові докази необхідно залишити при матеріалах провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_29