Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

2 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001446,

у с т а н о в и в :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2018 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і вироком Бородянського районного суду Київської області від 16.04.2016 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі і звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік, ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

02.07.2018 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки і вирок Бородянського районного суду Київської області від 16.04.2016 року виконувати самостійно.

Оскільки апеляційна скарга була подана без додержання вимог ст.396 КПК України, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16.07.2018 року її було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання копії ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційні вимоги прокурор обґрунтовував тим, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, положення ч.4 ст.70 КК України і не врахував, що за попереднім вироком до ОСОБА_2 застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому часткове складання призначених покарань в даному випадку не застосовується і кожен вирок виконується самостійно. Однак, висуваючи вимоги про скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення нового вироку, жодної з передбачених ч.1 ст.420 КПК України підстав прокурор не наводив, у зв`язку з чим такі вимоги не узгоджувалися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.
На виконання ухвали прокурор 30.07.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України, і на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Бородянського районного суду Київської області від 16.04.2016 року виконувати самостійно.

Прокурор усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, є особою, яка має право подати апеляційну скаргу, і підстави для повернення апеляційної скарги або відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

А тому апеляційне провадження належить відкрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.398 КПК України,

у х в а л и в :

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 .
Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали з копіями апеляційної скарги та інформацією про їхні права та обов`язки.
Встановити строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати заперечення на апеляційну скаргу, до 13 серпня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1