Номер провадження: 11-кп/785/851/18
Номер справи місцевого суду: 521/1425/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, неофіційно працюючий шино-монтажником, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 1)13.09.2010 року Малиновським р/с м. Одеси за ст. 15, ч. 2 ст. 289, ст. 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 2)05.04.2017 року Овідіопольським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень (штраф не оплачений),

визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, до призначеного покарання повністю приєднати покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року у вигляді штрафу у сумі 1700 гривень та визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді:
- Позбавлення волі на строк 1 (один) рік,
- Штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, призначені основні покарання у вигляді позбавлення волі та штрафу виконувати самостійно.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

Приблизно на початку березня 2016 року (більш точну дату та час під час розгляду кримінального провадження встановити не надалось можливим) знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , з яким перебував в добрих, товариських відношеннях, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, запевнив потерпілого ОСОБА_8 в правильності і добросовісності своїх дій та отримав від останнього ніби то для подальшого ремонту планшет марки Леново чорного кольору, серійний номер HAOGXOGE вартістю 2400 гривень та мобільний телефон марки Samsung GT-S7262 білого кольору (IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ) вартістю 1200 гривень, після чого з вказаним майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Діючи умисно, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 05.04.2016 року о 20 годині 47 хвилин здав у ломбард Гроші тут який розташований за адресою м. Одеса, вул. Космонавтів, 9 планшет марки Леново чорного кольору за невстановленому суму, якою розпорядився на власний розсуд. 15.04.2016 року о 13 годині 52 хвилини ОСОБА_7 здав у ломбард Гроші тут розташований за адресою м. Одеса, вул. Космонавтів, 9 мобільний телефон марки Samsung GT-S7262 білого кольору за невстановлену суму, якою розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати, вважає вирок суворим просить призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів з урахуванням вимого діючого законодавства прийшла до висновку що ці обставини не можуть бути предметом розгляду в апеляційній інстанції і вважає доцільним розглядати апеляцію в межах призначення покарання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст. 190 ч.2 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та встановлюючи ступінь його вини у вказаних злочинах, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилась у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень, в теперішній час мешкає з матір`ю, раніше до кримінальної відповідальності притягувався двічі за скоєння правопорушень проти власності. Покарання у вигляді штрафу за останнім вироком судом не виконав, тобто штраф не сплатив. Відомостей про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду прокурором не надано. Працює неофіційно на шиномонтажі. Таким чином бідність, відсутність належної освіти і належного виховання на думку суду привели обвинуваченого до скоєння вказаного злочину.
Суд вважає, що не вирішення в добровільному порядку питання заподіяної матеріальної шкоди, ухилення на протязі тривалого часу від врегулювання вказаного конфлікту з потерпілим та відсутність бажання відшкодувати шкоду без рішення суду на думку суду свідчать про недобросовісність обвинуваченого та нечесність по відношенню до потерпілого.
Суд першої інстанції прийшов до всиновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особистість обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи обвинуваченого і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання, оскільки його виправлення та перевиховання можливі в ізоляції від суспільства, розкаявся, вину визнав. Скоєння злочину в період відбуття покарання і ухилення від виконання вироку суду свідчить про те, що обвинувачений ігнорував рішення суду по першому вироку, який призначив йому покарання не пов`язане з позбавлення волі і при таких обставинах рішення суду по другому вироку повністю відповідає вимогам ст. 65 КК Укпаїни.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2