Справа № 359/5868/18
Провадження № 1-кс/359/1738/2018
У Х В А Л А
Іменем України

16 серпня 2018 м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника адвоката ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду з проведенням повної технічної фіксації судового засідання клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , щодо скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

26 липня 2018 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яким просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайнного суду ОСОБА_7 від 20.10.2017 арешт майна.

В обґрунтування даного клопотання, заявник зазначив, що кримінальне провадження було відкрито за фактом самочинного будівництва ОСОБА_6 будинку. Після накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, постановою №А-2411/4 головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державного архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1,4 ст.96 КУпАП.

Досудове розслідування проводиться майже 10 місяців, а підозри нікому ще не пред`явлено. Вбачає в діях органів досудового розслідування зволікання та тяганину у розслідуванні, а тому вважає, що необхідно скасувати арешт: об`єкта незавершеного будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:0137 за адресою Київська обл. Бориспільський р-н с.Петропавлівське вул. Калинова; на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:003:0137; заборону здійснення будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

В судовому засіданні підтримав свою позицію та повідомив, що даний арешт унеможливлює подальше оформлення дозвільних документів на будівництво та права власності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що арешт накладено обґрунтовано, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, підстави для зняття арешту майна не відпали. Вказав, що майно, на яке накладено арешт, являються матеріальними об`єктами, які містять на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому дане майно має важливе значення для проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Крім того, вказав, що жодної перешкоди для здійснення оформлення правоустановчих документів на об`єкт незавершеного будівництва, наявність вказаного арешту не перешкоджає. Тому зняття такого арешту, на даний момент, є передчасним.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що Бориспільською місцевою прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва кримінального провадження № 0000258 від 20.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від 20.10.2017 (справа №359/8250/11) накладено арешт на майно: об`єкта незавершеного будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:0137 за адресою Київська обл. Бориспільський р-н с.Петропавлівське вул. Калинова; на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:003:0137; заборону здійснення будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, а також враховуючи доводи викладені прокурором в судовому засіданні, приходжу до переконання про відсутність підстав для скасування арешту на вказане майно, так як дані об`єкти є предметом кримінального дослідження, підстави для арешту залишаються чинними.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, які підтримані в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно, висновки судового рішення від 20.10.2017 про доцільність накладення арешту не спростовують, та не доводять, що в подальшому відпала потреба у застосуванні арешту. Отже, зазначені обставини не можуть свідчити про наявність підстав, передбачених ст. 174 КПК України, для задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Згідно до вимог ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки особою, яка звернулася з вказаним клопотанням не доведено, що потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту майна, відпала або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту майна відсутні, в застосуванні арешту потреба не відпала, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 16, 100, 170-174, 309,376 КПК України,

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , щодо скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1