пр. № 1-кп/759/181/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0008893 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.10.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Северинівка Таращанського району Київської

області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна,

не одружений, працює на посаді охоронця у СБ «Шериф»,

реєстраційний номер облікової картки платника податків

НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 07.10.2017 року перебував на чергуванні по охороні будівельного майданчику за адресою: м. Київ, вул. Я. Коласа, 2-Б, разом зі своїми колегами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Цього ж дня о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 змінив на зміні ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_11 пішов до приміщення «будиночку охорони» .

Далі о 20 годині 00 хвилин до вказаного будиночку охорони зайшов ОСОБА_3 та побачив, що ОСОБА_11 з невідомим чоловіком розпиває алкогольні напої, після чого ОСОБА_3 вигнав з приміщення невідомого чоловіка, що дуже обурило ОСОБА_11 , тому між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , відчуваючи до ОСОБА_11 раптово виниклу неприязнь, маючи намір заподіяти останньому тяжкі тілесні ушкодження, наніс ОСОБА_11 один удар в область обличчя, в результаті чого той впав на підлогу та підвівся.Тоді ОСОБА_3 знову наніс ОСОБА_11 один удар в область обличчя, в результаті чого останній знову впав на підлогу, після чого між ними продовжився конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 обхопив лівою рукою шию ОСОБА_11 та правою рукою наніс два удари останньому в область голови та обличчя. Почувши, що ОСОБА_11 почав важно дихати, ОСОБА_3 відпустив його, та положив ОСОБА_11 на ліжко та вкрив ковдрою і вийшов з вказаного будиночку охорони, а ОСОБА_11 приблизно о 23 годині 00 хвилин внаслідок внутрішньої-черепної травми, з ушкодженням м`яких тканин голови, крововиливами від оболонки та в шлуночки головного мозку і набряком-набуханням,що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (по критерію небезпеки для життя), помер на місці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України за наведених вище обставин не визнав та пояснив, що 07.10.2017 року перебував на чергуванні по охороні будівельного майданчику за адресою: м. Київ, вул. Я. Коласа, 2-Б, разом зі своїми колегами, а саме, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . На даному об"єкті він був старшим по зміні. Цього ж дня увечері ОСОБА_10 змінив ОСОБА_11 на посту охорони, а останній пішов відпочивати до «будинку охорони». Приблизно о 22 годині він зайшов до «будинку охорони» і побачив, що ОСОБА_11 перебував там з незнайомим чоловіком, з яким розпивав спиртні напої, він виставив даного чоловіка за двері, оскільки був старшим зміни та мав контролювати поведінку підлеглих йому по зміні колег. Куди пішов вказаний чоловік йому не відомо. Потім він запитав у ОСОБА_11 , чому останній розпиває спиртні напої на робочому місці із сторонньої людиною. ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння відповів йому, що робить те, що хоче. Потерпілий ОСОБА_11 в цей момент знаходився біля ліжка, а він знаходився біля дверей, відстань між ними була приблизно 3 метри. На підставі вищевикладеного між ним та ОСОБА_11 виникла сварка, під час якої ОСОБА_11 намагався його вдарити, і тому він також вдарив ОСОБА_11 . Від нанесеного ним удару ОСОБА_11 впав на підлогу та вдарився головою об ліжко, тоді він сказав ОСОБА_11 щоб той заспокоївся і що вони побалакають завтра та направився до виходу із «будинку охорони». Саме в цей момент він відчув удар по спині, розвернувшись побачив, що ОСОБА_11 вдарив його гітарою, яка знаходилась поруч із ліжком, тоді він також вдарив ОСОБА_11 , від чого той знову упав та сказав останньому, щоб він заспокоївся та ліг відпочити. Коли він направився до виходу із «будинку охорони», ОСОБА_11 піднявся та знову вдарив його грифом від гітари у плече, тоді він розвернувся відбив гриф гітари та знову вдарив ОСОБА_11 , останній знову впав. Тоді він сказав ОСОБА_11 , що зараз зачинить його у «будинку охорони», щоб він відпочив, а завтра вони побалакають. Він взяв навісний замок зі столу щоб зачинити двері та почав йти до виходу, обертаючись побачив, що ОСОБА_11 схопив кухонний ніж зі столу та почав бігти до нього, він кинув замок та вибіг за двері та почав їх тримати, при цьому намагався побалакати із ОСОБА_11 . Однак ОСОБА_11 увесь час йому погрожував та намагався вибити двері, які він тримав із вхідної сторони протягом 4 хвилин. Через деякий час ОСОБА_11 начебто заспокоївся, він подивився через вікно, що останній сидить на ліжку та поклав ніж. Тоді він зайшов до «будинку охорони» та сказав ОСОБА_11 щоб той лягав спати, що вони завтра порозмовляють. В цей момент ОСОБА_11 схопив ніж, який лежав на столі та кинувся на нього. Він ногою вибив ніж із рук ОСОБА_11 та захищаючись наніс останньому 2-3 удари у височну область голови, від чого ОСОБА_11 впав обличчям на підлогу та почав тяжко дихати і хрипіти. Він поклав ОСОБА_11 на ліжко та накрив ковдрою, оскільки останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, він подумав, що ОСОБА_11 просто втратив свідомість, проспиться і вони пізніше побалакають. Медичної допомоги ОСОБА_11 він не надавав. Потім приблизно о 22 годині 20 хвилин він пішов на свій пост. Приблизно о 00-00 годин йому зателефонував колега ОСОБА_10 та повідомив, що ОСОБА_11 не дихає. Коли він прийшов до «будинку охорони», то почав будити ОСОБА_11 , однак останній вже був холодний та не подавав ознак життя. В подальшому він викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу. Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що під час конфлікту наніс 5-6 ударів ОСОБА_11 руками по обличчю, носу та у височну область голови. Після нанесених ударів ОСОБА_11 , він не бачив слідів крові у останнього. Обвинувачений додав, що раніше будь-яких неприязних відносин у нього з потерпілим ОСОБА_11 не було, однак останній і раніше міг вживати спиртні напої на робочому місці. Раніше коли на роботу до потерпілого ОСОБА_11 приїздила донька останнього, то він її проводжав додому і між ними зав`язалась бесіда. Під час бесіди донька потерпілого ОСОБА_11 поскаржилась, що останній приділяє їй мало уваги та попросила його якимось чином вплинути на ОСОБА_11 . На що він відповів доньці потерпілого, що коли вона наступного разу приїде до них на роботу, то вони втрьох побалакають на дану тему. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_11 мав можливість вийти із «будинку охорони». Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що під час досудового розслідування не проходив судово-медичну експертизу на предмет нанесення йому потерпілим ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, оскільки на момент конфлікту був одягнений у зимову куртку, тому на тілі не залишилось слідів від ударів, окрім однієї подряпини. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що умисно не наносив потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, а наносив удари останньому лише захищаючись. Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що наносив удари потерпілому тільки в область голови, а інші тілесні ушкодження на тілі потерпілого могли утворитися від неодноразового падіння останнього.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав, однак вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України повністю підтверджується показаннями потерпілої та свідків, а також зібраними в ході досудового розслідування та перевіреними і дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка під час судового слідства дала суду показання про те, що являється донькою потерпілого ОСОБА_11 . 08.10.2017 року їй зателефонував обвинувачений ОСОБА_3 та повідомив, що її батько помер, однак обставин смерті не повідомив. Після чого вона зателефонувала бабусі та запитала чи правда, що її батько ОСОБА_11 помер, оскільки одразу не повірила тому, що їй сказав ОСОБА_3 по телефону. Бабуся відповіла, що їй нічого не відомо та сказала, що зараз зателефонує ОСОБА_11 . Коли вона через декілька хвилин знову зателефонувала бабусі, то остання плакала та підтвердила, що її батько ОСОБА_11 помер. Потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що за декілька днів до смерті свого батька була на роботі в останнього та бачила там обвинуваченого ОСОБА_3 . За місцем роботи батька вона перебувала декілька годин. В приміщенні будівельного вагончику, який був там розташований, її батько та інші робітники вживали алкогольні напої. Того дня між її батьком та ОСОБА_3 ніяких конфліктів не було. Приблизно о 23-00 годині того ж дня вона поїхала з місця роботи свого батька додому. Її провів аж до станції метро «Берестейська» в м. Києві ОСОБА_3 , який потім повернувся назад на роботу. Того дня ОСОБА_3 був трохи випивший. По дорозі додому вона поскаржилась ОСОБА_3 , що її батько ОСОБА_11 приділяє їй мало уваги, ОСОБА_3 пообіцяв, що побалакає з її батьком на дану тему. ОСОБА_3 сказав, що хоч він і молодший від її батька на двадцять років, однак її батько прислуховується до нього, бо ОСОБА_3 був старшим зміни. Цивільний позов нею заявлений не був;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який під час судового слідства дав суду показання про те, що працює будівельником на будівельному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Я. Коласа, 2-Б. Обвинувачений ОСОБА_3 там працював охоронцем, з останнім у нього були суто робочі стосунки. Коли 08.10.2017 року у неділю він прийшов на роботу, то робочі, які працювали напередодні в суботу повідомили йому, що вмер ОСОБА_11 , який працював на будівельному майданчику охоронцем. За яких обставин вмер ОСОБА_11 робочі йому повідомити не змогли, лише сказали, що коли зайшли до будівельного вагончику, то ОСОБА_11 лежав там вже мертвий. Обвинуваченого ОСОБА_3 охарактеризував з позитивної сторони та повідомив, що не бачив щоб у ОСОБА_3 з ОСОБА_11 були колись конфлікти на роботі. Потерпілого ОСОБА_11 охарактеризував також позитивно, однак зазначив, що бачив останнього на робочому місці декілька разів у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, він приймав участь в якості понятого під час слідчої дії, а саме під час огляду місця події;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який під час судового слідства дав суду показання про те, що обвинувачений ОСОБА_3 являється його сином. Про обставини вчинення злочину його сином ОСОБА_3 йому нічого не відомо. Свого сина ОСОБА_3 охарактеризував з позитивної сторони, як спокійну та врівноважену особу, який не вживав спиртні напої та наркотичні речовини;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який під час судового провадження дав суду показання про те, що знайомий із обвинуваченим ОСОБА_3 , раніше недовгий час працював із останнім охоронцем на будівельному майданчику та підтримував з ним робочі відносини. Із потерпілим ОСОБА_11 раніше знайомий не був. Безпосередньо очевидцем конфлікту, який стався між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 він не був. Зі слів робочих із будівельного майданчику йому стало відомо, що 07.10.2017 року ОСОБА_11 пограбували. Коли перебував на роботі на своїй зміні, то був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час проведення слідчого експерименту із обвинувачений ОСОБА_3 . Під час проведення зазначеного слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що в нього із ОСОБА_11 виник конфлікт, оскільки останній перебуваючи на роботі вживав спиртні напої зі своїм знайомим у будівельному вагончику. В зв`язку з чим ОСОБА_3 попросив ОСОБА_11 пройти на своє робоче місце, повідомивши при цьому останньому, що хоче трохи відпочити у будівельному вагончику. Потім ОСОБА_3 показував, що він почав наносити удари руками ОСОБА_11 . Як саме обвинувачений ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту вже не пам`ятає. Під час проведення слідчого експерименту працівники поліції не здійснювали на обвинуваченого ОСОБА_3 ні фізичного ні психологічного тиску. Після проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 ніяких зауважень не висловлював. Свідок охарактеризував обвинуваченого ОСОБА_3 як спокійну, врівноважену, неконфліктну людину;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який під час судового слідства дав суду показання про те, що із обвинуваченим ОСОБА_3 знайомий, раніше працював із останнім охоронцем будівельного майданчика, розташованого по вул. Я. Коласа, 2-Б та 2-В в м. Києві. Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_11 також працювали охоронцями на даному будівельному майданчику в його зміну. 07.10.2017 року приблизно з 19-00 по 20-00 годину він змінив потерпілого ОСОБА_11 на посту по охороні майданчика, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Я. Коласа, 2-Б, а останній пішов до приміщення «будиночку охорони», розташований на території будівельному майданчику для того, щоб відпочити. ОСОБА_11 на момент, коли він його змінив, перебував у стані алкогольного сп`яніння . Коли цього ж дня приблизно о 00-00 годин він пішов до приміщення «будиночку охорони», щоб розбудити ОСОБА_11 , то останній не прокидався та не реагував . ОСОБА_11 лежав на ліжку, на його тілі були тілесні ушкодження, зокрема подряпини на обличчі. Злякався та одразу зателефонував обвинуваченому ОСОБА_3 , який на той час був старшим зміни та повідомив про дану ситуацію. Тоді ОСОБА_3 прийшов до «будиночку охорони» та намагався розбудити ОСОБА_11 , а потім потрогавши у останнього пульс повідомив, що ОСОБА_11 мертвий. ОСОБА_3 також був наляканий, коли побачив ОСОБА_11 мертвим. Потім ОСОБА_3 одразу викликав швидку допомогу. Лікарі швидкої допомоги по приїзду зафіксували смерть ОСОБА_11 . Трохи пізніше приїхали працівники поліції, які відібрали пояснення у нього та ОСОБА_3 та оглянули місце події. На момент смерті ОСОБА_11 він пропрацював охоронцем на будівельному майданчику приблизно рік, ОСОБА_3 пропрацював декілька років, а потерпілий ОСОБА_11 пропрацював лише декілька місяців. Свідок охарактеризував потерпілого ОСОБА_11 , як людину конфлікту, у якого не раз виникали конфліктні ситуації із колегами по роботі, також потерпілий вживав алкогольні напої на робочому місці. Свідок охарактеризував обвинуваченого ОСОБА_3 , як спокійну та врівноважену людину. ОСОБА_3 йому нічого не розповідав з приводу обставин смерті ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду місця події від 12.10.2017,а саме будівельного вагончика, розташованого навпроти будинку № 2-Б по вул. Я.Коласа в м. Києві, під час якого встановлено місце вчинення злочину обвинуваченим (а.с. 39-41);

- протоколом огляду місця події від 20.11.2017, речей трупа ОСОБА_11 в приміщені відділу судово-медичної експертизи трупів за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 9. (а.с. 42-44);

- протоколом огляду трупа від 08.10.2017 та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого в будівельному вагончику по АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_11 , на тілі якого виявлено гематому лівої вушної раковини, садна потилично-тім`яної ділянки зліва на голові, а також садна на лівому ліктьовому суглобі. Крім того на тілі виявлено садна на сідничній ділянці, садна на задній поверхні грудної клітини, садна на міжбрівній ділянці, садна у зовнішньому куті правого ока, садна на слизовій оболонці верхньої губи, садна на задній правого передпліччя, у верхній третині правого ліктьового суглобу, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу (а.с.45-55);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 716 від 31.10.2017, відповідно до якого ОСОБА_3 у період часу, до якого відноситься правопорушення у відношенні якого він облвинувачується, будь-яким хронічним та тимчасовим психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 у даний час також психічно здоровий (а.с. 63-65);

- висновком експерта № 3002 від 15.11.2017, відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала від внутрішньочерепної травми, з ушкодженням м`яких тканин голови, крововиливами під оболонки та в шлуночки головного мозку, і набряком-набуханням, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 . При судово-токсологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,00 проміле (а.с. 66-72);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2017 та диском DVD-R, який був оглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_3 добровільно в присутності понятих розповів про обставини з 07.10.2017 до 00-30 год. 08.10.2017, а саме, повідомив через що виник конфлікт між ним та ОСОБА_11 . Також ОСОБА_3 показав, які саме тілесні ушкодження він спричинив останньому, куди наносив тілесні ушкодження, механізм їх нанесення та приблизну силу нанесення ударів потерпілому. Також ОСОБА_3 повідомив про події, які були після спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_11 (а.с. 151-157, 161);

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 він причинив,захищаючись від нього, суд вважає не доведеними в судовому засіданні і розцінює такі показання, як його бажання уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони повністю спростовуються показаннями самого обвинуваченого про те, що йому тілесних ушкоджень потерпілим не було причинено, що тілесні ушкодження потерпілому наносив після того, як вибив ногою ніж в останнього, а також, що він міг покинуту будівельний вагончик і не причиняти потерпілому тілесних ушкоджень. а також кількість і локалізація причинених потерпілому тілесних ушкоджень, що свідчить про силу нанесеня таких ударів ,та які були нанесенні в особливо важливі органи життядіяльності останнього.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч.2 ст. 121 КК України вірна, оскільки він умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, його молодий вік, який характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, не судимий, враховуючи його відношення до скоєного, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні застереження, які унеможливлюють його тримання під вартою. Згідно ст.ст. 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 100, 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання в порядку ст. 208 КПК України, з. 11 жовтня 2017 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили:
1)футболку ,штани та труси, які було вилучено з трупа ОСОБА_11 та які знаходяться в камері схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві (м. Київ, пр-т. Перемоги, 109) знищити;

2)мобільний телефон марки «Lenovo A 2010-а» та куртку зимову , які було вилучено у ОСОБА_3 та які знаходяться в камері схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві (м. Київ, пр-т. Перемоги, 109) повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1