Дата документу Справа № 332/1411/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/188/18
Єдиний унікальний № 332/1411/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2ст.185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001092, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 (зі змінами) на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженої:
1). 28.10.05 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, 70 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;
2). 14.11.06 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
3). 06.08.09 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 301, ч.3 ст.301, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права займатися реалізацією відеопродукції строком на 1 рік, ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
4). 09.12.09 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права займатися реалізацією відеопродукції строком на 1 рік;
5). 20.04.16 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України - звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;
6). 27.10.16 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, ст. 75 КК України - звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців;
7). 11.04.17 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.

визнано винною у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2017 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 19.04.2017 приблизно о 10-20 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись у приміщенні магазину «АТБ» ТОВ «АТБ-маркет» (м. Запоріжжя, вул. Історична. 22), скориставшись тим що за її діями ніхто не спостерігає, з прилавку таємно викрала дезодоранти-антиперспиранти «Lady Speed Steek Fresh and Essenc», у кількості чотирьох одиниць, вартістю 56 грн. 13 коп. за одну одиницю, чим спричинила матеріальну шкоду ТОВ «АТБ-маркет» на загальну суму 244 грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі (зі змінами) захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить апеляційний суд змінити вирок місцевого суду щодо його підзахисної, та звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2017 року у зв`язку з тим, що вона захворіла на тяжку хворобу. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що після постановлення вироку, який оскард жується ОСОБА_7 захворіла на тяжку хворобу з діагнозом: Незрослий перелам, псевдоартроз верхньої третини лівого стегна, різко виражена комбінована контрактура лівого кульшового суглобу. Посттромбофлебічна хвороба нижніх кінцівок, змішана форма, варикозна хвороба нижніх кінцівок, хронічна лимфовенозна недостатність в стадії декомпенсації, індуктивно-варикозна форма, різко виражене обмеження функцій пересування. Трофічна виразка лівої голені. Нейропатія правого малоберцового нерву, виражений парез стопи. 09.11.2017 року Вознесенівською МСЄК, встановлена 1 група «підгрупа Б» інвалідність до 01.12.2019 року «загального захворювання». Захисник зазначає, що хвороба ОСОБА_7 перешкоджає відбуванню покарання, перебування її під вартою не має можливості отримати необхідну медичну допомогу, що може призвести до серйозного погіршення здоровя чи інших тяжких наслідків та є недоцільним через неможливість її виправлення в умовах відбування покарання і застосування заходів виправно-трудового впливу.

В запереченнях прокурора на апеляційну скаргу захисника поданої до внесення змін, просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок без змін. Вважає, що судом першої інстанції дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, яке відповідає особі обвинуваченої, її відношення до скоєного, тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу зі змінами; прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника з урахуванням змін підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України колегія суддів не досліджує і не перевіряє вирок в частині доведеності вини ОСОБА_7 та кваліфікації її дій, виду і розміру призначеного покарання, оскільки первинну апеляційну скаргу обвинувачена і її захисник не підтримали, а питання про це в зміненій апеляційній скарзі не порушується.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів вирок суду в цілому відповідає вказаним вимогам.

Разом з тим на момент апеляційного розгляду виникли обставини, які відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України, дають підстави для зміни вироку суду першої інстанції.

Так згідно з п.4 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках (ніж передбачених п.п.1-3 ч.1 ст.408, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого).

Після постановлення вироку, який оскаржується, ОСОБА_7 захворіла на тяжку хворобу з діагнозом: Незрослий перелам, псевдоартроз верхньої третини лівого стегна, різко виражена комбінована контрактура лівого кульшового суглобу. Посттромбофлебічна хвороба нижних кінцівок, змішана форма, варікозна хвороба нижніх кінцівок, хронічна лимфовенозна недостатність в стадії декомпенсації, индуктивно-виразкова форма, різко виражене обмеження функцій пересування. Трофічна виразка лівої голені. Нейропатія правого малоберцового нерву, виражений парез стопи. 09.11.2017 року Вознісенівською МСЄК, встановлена 1 група «підгрупа Б» інвалідність до 01.12.2019 року «загального захворювання».

З наданих колегії суддів документів випливає, що ОСОБА_7 потребує постійного стороннього нагляду і на момент огляду МСЕ остання була нетранспортабельною. Доводи апелянта про те, що в умовах перебування під вартою, належної медичної допомоги ОСОБА_7 , яка має тяжку хворобу, отримати не зможе, колегія суддів вважає обґрунтованими і переконливими. З огляду на вказані обставини колегія суддів доходить до висновку, що хвороба ОСОБА_7 перешкоджає відбуванню покарання, відбування покарання може призвести до серйозного погіршення її здоров`я чи інших тяжких наслідків та є недоцільним через неможливість її виправлення в умовах відбування покарання і застосування заходів виправно-трудового впливу.

Перебування хворої особи під вартою, де вона не має можливості отримати необхідну медичну допомогу, може свідчити про порушення статті 3 Європейської конвенції з прав людини, оскільки така особа фактично піддається катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. Так, відповідно до прецедентної практики Європейського суду ненадання належної медичної допомоги може подавати звернення, яке несумісне зі статтею 3 («Єрмоленко проти України», «Ільхан проти Турції», «Аертс проти Бельгії», «Кудла проти Польщі»,«Мельник проти України», «Яковенко проти України», «Похлєбін проти України», «Пєтухов проти України», «Логвіненко проти України», «Салахов та Іслямова проти України», «Віталій Куцевич та Лідія Куцевич проти України» тощо)

Крім того відповідно до ч.3 ст.50 КК України, покарання не має на меті завдати фізичних страждань особі або принизити людську гідність.

Згідно з ч.2, 4 ст.84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Відповідно до ч.4 ст.84 КК України, у разі одужання осіб, зазначених у ч.ч.1, 2 цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбаченні статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, шкода потерпілій особі фактично була відшкодована, обвинувачена щиро каялась у вчиненому, у сукупністю із відомостями про хворобу обвинуваченої, суд апеляційної інстанції вважає можливим звільнити останню від призначеного покарання на підставі положень ч.2 ст.84 КК України, з урахуванням положень ч.4 ст.84 КК України, до її одужання.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що суд апеляційної інстанції на теперішній стадії процесу, не має повноважень для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_7 з-під варти, оскільки остання утримується в слідчому ізоляторі на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя в рамках іншого кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу (зі змінами) захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2017 року стосовно ОСОБА_7 , змінити.
Відповідно до вимог ч.2 ст.82 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання у зв`язку із захворюванням тяжкою хворобою до її одужання.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а засудженою, яка утримується під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4