Провадження №: 1-кп/752/1470/18
В И Р О К

Іменем України

15.08.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0011969 відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який не одружений, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2009 року за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням стітті 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2016 року за ч. 2 ст. 185 із застосуванням ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,
- вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 із застосуванням ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
16.12.2017 року, приблизно о 05.00 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Квіти», що за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 35, вирішив вчинити крадіжку. З цією метою, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до стільця на якому спав потерпілий ОСОБА_5 та витягнув у нього з рук мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J 5 Prime», вартістю 4582 грн. 74 коп.. Після чого, з викраденим майном обвинувачений з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 4582 грн. 74 коп..
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що 16.12.2017 року, приблизно о 05.00 годині, знаходячись в магазині «Квіти», що у м. Києві, по вул. Васильківська, 35, викрав телефон у ОСОБА_5 , який спав на стільці. Що зробив із викраденим мобільним телефоном не пам"ятає.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Так як обвинувачений ОСОБА_3 вчинив новий злочин до постановлення вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Щодо застосування спеціальної конфіскації на майно, яке було викрадено обвинуваченим ОСОБА_3 , і не було повернуто потерпілому ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК про що було зазначено прокурором, суд приходить висновку, що спеціальна конфіскація в даному випадку не може бути застосована, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилучені за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, за умови вчинення умисного злочину або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.
Стаття 96-2 КК України зазначає, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, крім іншого, були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено переходять у власність держави.
Крім того, статтею 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача, а також до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.
Частиною 10 статті 100 КПК України передбачено, що під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Так, прокурор абстрактно зазначивши про необхідність застосування спеціальної конфіскації на майно, яке було викрадено обвинуваченим ОСОБА_3 , і не було повернуто потерпілому ОСОБА_5 , жодним чином не аргументує чому викрадений мобільний телефон підлягає спеціальній конфіскації, яка як визначено законодавцем, полягає у безоплатному вилучені за рішенням суду у власність держави, крім того не зазначає місцезнаходження цього майна, що призведе до неможливості виконання судового рішення, а також не надає жодного доказу того, що мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J 5 Prime», вартістю 4582 грн. 74 коп. перебуває у власності у недобросовісного набувача.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання призначеного вироком Голосіївського районнолго суду м. Києва від 30.03.2018 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 15.08.2018 року, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року з 01.02.2018 року по 01.04.2018 року включно, та період перебування під вартою з 25.06.2018 року по 14.08.2018 року, включно.
Речові докази DVD-R (диск) з відеозаписом події від 16.12.2017 року, що мав місце за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 35, та зберігапється в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1