Справа №522/2277/18
Провадження №1-кп/1522/471/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0003560від 15 грудня 2017 року на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця,з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.11.2000Центральним р/с м. Одеси за ст.17, ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 20.05.2002 Центральним р/с м.Одеси за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 17.05.2007 Приморським р/с м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.; 19.10.2011 Малиновським р/с м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі.; 31.03.2014 Приморським р/с м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 06.10.2017 за відбуттям покарання,

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник- ОСОБА_5

обвинувачений- ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

06.12.2017 року у ОСОБА_3 , який у денний час перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна шляхом проникнення у квартиру зазначеного будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 06.12.2017 року приблизно о 12 годині 45 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , та, шляхом підбору ключів, відкрив вхідні двері, після чого проник до приміщення вказаної квартири.
Далі, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав майно власника квартири, а саме: телевізор торгової марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, вартістю 13 500 гривень.
Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим заподяів потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 13 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло.
13.12.2017 року у ОСОБА_3 , який в нічний час перебував у будинку АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна шляхом проникнення у побутове приміщення зазначеного будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 13.12.2017 року приблизно о 02 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей побутового приміщення, розташованого в під`їзді будинку АДРЕСА_4 та, за допомогою металевого лому, зламав замок вхідних дверей побутового приміщення. Після цього, ОСОБА_3 проник до побутового приміщення вказаного будинку.
Далі, перебуваючи у побутовому приміщенні будинку АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав належне ОСОБА_7 , майно, а саме: два стільці, вартістю 1 500 гривень за кожне; гриль-піч, вартістю 900 гривень; набір сковорід, торгової марки «Delimano», вартістю 1 700 гривень; електричний конвектор, марку якого не встановлено, вартістю 1 700 гривень; раковину від умивальника, вартістю 700 гривень; електричний різак, марку якого не встановлено, вартістю 1 500 гривень, а всього майна ОСОБА_7 на загальну суму 9 500 гривень.
Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 9 500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у інше приміщення.
15.12.2017 року ОСОБА_3 , перебуваючи в ранковий час біля будинку № 32 по вулиці Південній в місті Одесі, побачив ОСОБА_8 в руках якого знаходилася сумка.
В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір,-спрямований на відкрите викрадення сумки ОСОБА_8 .
Реалізуючі свій злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання сумку потерпілого, 15.12.2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 підійшов із-за спини до ОСОБА_8 , який знаходився біля вхідних дверей у двір будинку № 32 по вулиці Південній в місті Одесі, та умисно, відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривку, вирвав з рук ОСОБА_8 належну останньому сумку, чорного кольору, матеріальної цінності не представляє, в якій знаходилось наступне майно: грошові кошти в розмірі 4 600 гривень; паспорт громадянина України, виданий ОСОБА_8 , матеріальної цінності не має; паспорт громадянина України, виданий ОСОБА_9 , матеріальної цінності не має; дві платіжні банківські карти «Ощадбанк», матеріальної цінності не мають; посвідчення учасника «ВВВ», видане ОСОБА_9 , матеріальної цінності не має; ідентифікаційний код, виданий ОСОБА_9 , матеріальної цінності не має та ідентифікаційний код, виданий ОСОБА_8 , який матеріальної цінності також не має.
Відкрито викравши майно ОСОБА_8 , ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому майнову шкоду в розмірі 4 600 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
19.12.2017 року ОСОБА_3 , перебуваючи в денний час біля будинку № 3 по вулиці Олександра Кутузакія в місті Одесі, побачив ОСОБА_10 в руках якої знаходилася сумка.
В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення сумки ОСОБА_10 ..
Реалізуючи свій злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання сумку потерпілої, 19.12.2017 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 підійшов із-за спини до ОСОБА_10 , яка знаходилася у парадній будинку № 3 по вулиці Олександра Кутузакія в місті Одесі, та умисно, відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривку, вирвав з рук ОСОБА_10 належну останній сумку, чорного кольору, матеріальної цінності не представляє, в якій знаходилось наступне майно: грошові кошти в розмірі 230 гривень; паспорт громадянина України, виданий ОСОБА_10 , матеріальної цінності не має, та платіжна банківська карта «Ощадбанк», яка матеріальної цінності також не має.
Відкрито викравши майно ОСОБА_10 , ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 230 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
19.12.2017 року ОСОБА_3 , перебуваючи у вечірній час на площі Віри Холодної в місті Одесі, побачив ОСОБА_11 в руках якого знаходилася сумка.
В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення сумки ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний намір, обравши метою свого злочинного посягання сумку потерпілого, 19.12.2017 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 підійшов із-за спини до ОСОБА_11 , який знаходився біля будинку № 1/3, розташованого по вулиці Спиридонівська кут площі Віри Холодної в місті Одесі, та умисно, відкрито, з корисливих мотивів, шляхом ривку, вирвав з рук ОСОБА_11 належну останньому сумку, чорного кольору, матеріальної цінності не представляє, в якій знаходилось наступне майно: грошові кошти в розмірі 5 380 гривень; 200 доларів США, що, згідно курсу НБУ станом на 19.12.2017, становить 5 574 гривні; мобільний телефон торгової марки «Нокіа», чорного кольору, вартістю 200 гривень, та паспорт громадянина України, виданий ОСОБА_11 , який матеріальної цінності не має, а всього майна ОСОБА_11 на загальну суму 11 154 гривні.
Відкрито викравши майно ОСОБА_11 , ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому майнову шкоду в розмірі 11 154 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна грабіж), вчинений повторно.
За сукупністю вчиненого ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднана з проникненням у житло; та злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, протиправно заволодів майном ОСОБА_6 на загальну суму 13500 гривень, майном ОСОБА_7 на загальну суму 9500 гривень, майном ОСОБА_8 на загальну суму 4600 гривень, майном ОСОБА_11 на загальну суму 11 154 гривні, майном ОСОБА_10 вартістю 230 гривень.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло, та злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його
призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК є тяжкими злочинами проти власності.

ОСОБА_3 із середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, має реєстрацію та постійне місце проживання у м.Одесі. Раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності. Звільнився з місць позбавлення волі 06.10.2017 року після відбуття покарання.

Заподіяну майнову шкоду обвинуваченим не відшкодовано.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчинених злочинах, стверджує, що підґрунтям вчиненого слугував важкий майновий стан, відсутність роботи та доходів. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинені ним злочини, покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили суд вважає за доцільне залишити запобіжний захід обвинуваченому без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст. ст.1-90 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності зі ст.70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання обвинуваченого під час кримінального провадження та судового розгляду у Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 26.12.2017 року.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:
- відповідь №135 про інформацію, яка місить відомості про здачу ОСОБА_3 до Повного Товариства «Чесний ломбард, ТОВ «МАСТ» і Компанія» яких-небудь речей зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя:

19.04.2018