Справа № 392/1344/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2018 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000477 від 25.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 - ОСОБА_6 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід. Вказала, що відсутні докази вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення. Окрім того, обвинувачений вже протягом 3 років перебуває під вартою. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не є підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому захисник вказала, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання та на утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника.

В судовому засіданні прокурор заперечив, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали та не зменшилися.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку щодо відсутності підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, виходячи з наступного.

При розгляді клопотання судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, з конфіскацією майна.

Розглядаючи клопотання, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_8 є уродженцем с. Олександрівка, Маловисківського району, Кіровоградської області, не одружений, не працюючий, не маючий утриманців, раніше судимий, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 маючи незняту та непогашену судимість, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Наведене свідчить, про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу та задоволення клопотання захисника.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3