Справа № 127/6554/18
Провадження № 1-кп/127/307/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000033 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, адвоката, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 23.03.2018 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України, затверджений прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Згідно даного обвинувального акту, ОСОБА_4 , який відповідно до рішення Вінницької обласної КДК адвокатури від 02.09.2009 року № 9 є адвокатом, в ході телефонної розмови 19.07.2017 року в період часу з 17.14 год. до 17.30 год. із його знайомим адвокатом ОСОБА_6 , вступив з останнім у злочинну змову з метою заволодіння майном ОСОБА_7 . Зокрема, під час даної телефонної розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у них виникла домовленість щодо повідомлення ОСОБА_7 про необхідність передачі ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 1000,00 доларів США як неправомірної вигоди судді Вінницького міського суду Вінницької області за позитивне вирішення клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про зняття арешту з грошових коштів. При цьому ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що вказане питання він зможе вирішити, передавши судді лише частину грошових коштів, а саме 500 доларів США, а інші 500 доларів США вони поділять між собою, на що ОСОБА_6 погодився. Проте ОСОБА_4 не мав наміру передавати вказані кошти в сумі 500 доларів США судді Вінницького міського суду Вінницької області.

Крім того, під час переписок між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які відбулись 20.07.2017 року в період часу з 09:17 по 09:58 та в період з 21:25 по 22:17 у мобільному додатку «Viber», ОСОБА_4 вказав ОСОБА_6 на необхідність отримання від ОСОБА_7 грошових коштів для передачі в якості неправомірної вигоди судді Вінницького міського суду Вінницької області.

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , створили умови, при яких потерпілий був упевненим, що тільки передача ним грошових коштів судді Вінницького міського суду Вінницької області є запорукою прийняття рішення на його користь. Після цього, ОСОБА_7 , будучи введеним в оману та довіряючи ОСОБА_6 , перебуваючи на кінцевій трамвайній зупинці по вул. Пирогова у м. Вінниці, неподалік ресторану «Фазенда», у автомобілі марки «Mazda CX7», належному ОСОБА_6 , передав останньому грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, які ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мали намір привласнити.

Даний обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 20.03.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок, яким призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді сплати штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.

Крім того, прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що саме в даному кримінальному провадженні не вказано потерпілу особу, якою є ОСОБА_7 , оскільки на думку сторони обвинувачення, дана особа є потерпілою лише в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором і ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, ОСОБА_4 пояснив у судовому засіданні, що розуміючи своє право на розгляд обвинувального акту, який складено відносно нього, у відкритому судовому засіданні, він повністю визнає всі обставини інкримінованого йому злочину, викладені в угоді про визнання винуватості, погоджується із встановленою кваліфікацією.

Заслухавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт та докази надані прокурором щодо особи обвинуваченого, перевіривши зміст угоди, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 372 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно вимог п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Згідно пункту 1 угоди, що надійшла на розгляд суду, сторони повністю погодились із формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та його правовою кваліфікацією за ч. 5 статті 27, ч. 2 статті 190 КК України, тобто пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд бере до уваги ту обставину, що об`єктивною стороною інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення є заволодіння чужим майном, в даному випадку майном ОСОБА_7 .

Зокрема, і у обвинувальному акті, і в угоді про визнання винуватості зазначається, що спільні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були спрямовані на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 . В той же час, в наданій суду на затвердження угоді про визнання винуватості відсутності відомості про позицію потерпілого ОСОБА_7 з приводу даної угоди, що є обов`язковою умовою згідно статті 469 КПК України.

Відтак суд вважає, що постановлення вироку на підставі вказаної угоди призведе до порушення прав вказаної особи на справедливий судовий розгляд, який має здійснюватися за її участю, з дотриманням всіх її прав.

Відповідно до вимог п. п. 1, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України суд має перевірити угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу, а також якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Зважаючи на викладене, зазначені обставини є підставою для відмови у затвердженні угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65, 205 КК України, ст. ст. 314, 369, 370, 372, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_4 та прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 від 20 березня 2018 року у кримінальному провадженні за № 0000033 відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: