Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/190/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування накладеного арешту на майно в рамках кримінального провадження №0003161 від 19.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням в якому просила скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2016 року про накладення арешту на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2018 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування накладеного арешту на майно в рамках кримінального провадження №0003161 від 19.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постановою слідчого від 09.02.2018 року кримінальне провадження № 0003161 закрито у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи наявність постанови про закриття кримінального провадження наведена норма права застосуванню не підлягає, оскільки досудове розслідування не проводиться.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання про скасування накладеного арешту.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що постановою старшого слідчого ОСОБА_11 від 09.02.2018 року кримінальне провадження №0000060 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення.
При цьому у відповідності до вимог КПК України скасування арешту прокурором одночасно з закриттям кримінального провадження можливо тільки у кримінальному провадженні в якому будь-якій особі оголошено підозру.
Однак у вищезазначеному кримінальному провадженні підозра будь-якій особі оголошене не була, а тому посилання слідчого судді про відсутність компетенції слідчого судді є явно незаконним у зв`язку з чим він має право на апеляційне оскарження.
Апелянт зазначає, що 27.05.2015 року Кіровський відділ ДВС звернувся до ОСОБА_12 з пропозицією залишити за собою нереалізоване майно 1/2 квартири посилаючись на те, що згідно протоколу № 82645 від 22.05.2015 року електронні торги з реалізації арештованого майна не відбулися.
28.05.2015 року ОСОБА_12 надала письмову згоду на залишення за собою 1/2 частину квартири і внесла на рахунок ДВС 43266,73 грн. різниці вартості 1/2 частини квартири, які були виплачені потерпілому ОСОБА_13
04.06.2015 року державний виконавець Кіровського відділу ДВС винесла постанову про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу.
Таким чином частина квартири не була доказом і не могла на собі нести будь-які сліди так як була отримана від виконавчої служби.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 ,, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який просив апеляцію задовольнити частково, справу направити на новий розгляд слідчому судді, оскільки постанова про закриття кримінального провадження на даний час скасована. Заслухавши представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , який просили залишити її без задоволення, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Вимогами ч. 3 ст. 174 КПК України передбачено право прокурора одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК України прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

Постановою слідчого від 09.02.2018 року (а.с. 73) закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0003161 від 19.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачає повноваження слідчого судді розглядати клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування, в той же час дана норма закону не забороняє скасувати арешт у зв`язку закриттям кримінального провадження.
В той же час, вимоги ч. 3 ст. 174 КПК України встановлюють право прокурора скасувати арешт у разі закриття кримінального провадження. При цьому рішення про скасування арешту має бути виконано після вступу в законну силу рішення про закриття кримінального, тобто по закінченню 10-денного строку з моменту винесення постанови про закриття кримінального провадження і повідомлення про це заінтересованих осіб.
Однак вимоги КПК України не передбачають порядок скасування накладеного арешту, у разі винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність в КПК України колізій стосовно скасування арешту майна після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження та непорушність права приватної власності встановленої у статті 41 Конституції України, колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному випадку необхідно застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 14 ч .1 ст. 7 КПК України, якими встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться доступ до правосуддя.
Крім того, ч. 4 ст. 174 КПК України чітко визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 24 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Згідно з ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

З огляду на викладене, враховуючи те, що вимоги КПК України не передбачають скасування арешту майна після винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 3, 7, 24 КПК України повинен був розглянути по суті клопотання про скасування арешту майна, а не відмовляти у задоволенні вказаного клопотання з підстав того, що у нього не має повноважень, оскільки слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження та досудове розслідування у кримінальному провадженні - закінчено.

А тому, апеляційні вимоги ОСОБА_7 , стосовно безпідставного посилання слідчим суддею про відсутність повноважень скасувати арешт майна у зв`язку з закриттям кримінального провадження, - знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2017 року, підставою для накладення арешту є збереження майна шляхом запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_7 про скасування накладеного арешту (а.с. 1-2), остання як підстава скасування такого арешту зазначає, що слідчим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження, у зв?язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення.

Однак представником потерпілої ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 надано ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2018 року, якою скасовано постанова старшого слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_11 від 09.02.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003161від 19.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а матеріали кримінального провадження повернуто до Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області для продовження досудового розслідування.

Таким чином, на думку колегії суддів підстав для скасування арешту майна не має, оскільки на даний час Кропивницьким ВП ГУ НП в Кіровоградській області ведеться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003161від 19.05.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та необхідність у накладеному арешту на частину квартири з метою збереження майна шляхом запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження не відпала.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що і на час розгляду скарги слідчим суддею, а саме станом на 27.04.2018 року не було підстав для скасування арешту майна, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не набрала законної сили.
Також слідчий суддя при розгляді даного клопотання про скасування арешту майна не залучив заінтересованих осіб зокрема потерпілого та його представника.

Разом з тим, колегія суддів залишає без задоволення вимоги ОСОБА_7 стосовно того, що майно на яке накладено арешт не може бути речовим доказом, з таких підстав.

Так, на підставі розписки ОСОБА_13 про отримання грошових коштів від ОСОБА_12 в сумі 20000 доларів США, в подальшому через суд було стягнуто з ОСОБА_13 ці кошти, та в рамках виконавчого провадження в рахунок відшкодування шкоди ОСОБА_12 залишила за собою частину квартири, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_13 .

При цьому необхідно враховувати те, що в рамках була проведена експертиза, відповідно до якої підпис від імені ОСОБА_13 щодо отримання грошових коштів у борг, не відповідає даті вказаній в розписці.

А тому на думку колегії суддів необхідність в збереженні майна, на яке було накладено арешт не відпала.

Інших підстав для скасування арешту майна ОСОБА_7 в своєму клопотанні та в апеляційній скарзі не зазначає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування накладеного арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0003161 від 19.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.04.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування накладеного арешту на майно в рамках кримінального провадження №0003161 від 19.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування накладеного арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0003161 від 19.05.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4