ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/593/18
Провадження №1-кп/477/131/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за №0000081, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи за загальним захворюванням, раніше судимого 13 вересня 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 1 статті 186 КК України до покарання у вигді 100 годин громадських робіт, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України, щодо якого запобіжний захід не обирався

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_6 засуджений за частиною 1 статті 186 КК України до 100 годин громадських робіт.

14 листопада 2017 року обвинувачений був ознайомлений старшим інспектором Вітовського районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про можливі наслідки при ухиленні від відбуття зазначеного покарання.

Згідно з направленням, яке обвинувачений ОСОБА_6 отримав 14 листопада 2017 року, останній повинен був відбувати покарання у вигляді громадських робіт при Мішково-Погорілівській сільській раді Вітовського району Миколаївської області.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_6 до Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області для відбуття покарання у вигляді громадських робіт у період з листопада 2017 року по березень 2018 року не прибув.

Таким чином, будучи належним чином попередженим під особистий підпис про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 389 КК України, маючи намір на ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт, обвинувачений ОСОБА_6 до виконання робіт не приступив та із призначених йому 100 годин громадських робіт без поважної причини, не відбув жодної години, належних висновків для себе не зробив та допустив порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачених статтею 37 КВК України.

За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним повністю. Суду пояснив, що він дійсно, при викладених в обвинувальному акті обставинах без будь-яких причин ухилився від відбування громадських робіт, оскільки, постійно вживає алкогольні напої та перебуває на обліку у Миколаївському обласному наркологічному диспансері. Також зазначив, що він був ознайомлений старшим інспектором Вітовського районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про можливі наслідки при ухиленні від відбуття зазначеного покарання. До органів пробації та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області для відбування призначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року покарання не звертався.

Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

витягом з кримінального провадження №0000081 від 18 січня 2018 року, згідно якого в ЄРДР внесено відомості, що обвинувачений ОСОБА_6 ухиляється від виконання покарання у вигляді громадських робіт за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року (а.с.24);

вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року, згідно якого, обвинувачений ОСОБА_6 засуджений за частиною 1 статті 186 КК України до 100 годин громадських робіт (а.с.42);

поданням начальника Вітовського районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 28 грудня 2017 року про притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 за фактом ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт (а.с.26);

довідкою начальника Вітовського районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 28 грудня 2017 року №4850 про допущені порушення і вжиті заходи впливу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с.27);

підпискою про ознайомлення з порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт, згідно якої, обвинувачений ОСОБА_6 ознайомлений старшим інспектором Вітовського районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_8 , з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про можливі наслідки при ухиленні від відбуття зазначеного покарання (а.с.30).

направленням Вітовського районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 14 листопада 2017 року №3151, згідно якої обвинуваченого ОСОБА_6 направлено до Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області для відбування призначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року покарання, яке обвинувачений одержав 14 листопада 2017 року (а.с.31);

довідкою виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 04 грудня 2017 року №722/04.04, з якої вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 не звернувся до сільської ради з направленням для відбування громадських робіт (а.с.32);

попередженням Вітовського районного сектору Миколаївського міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 04 грудня 2017 року про порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, з яким обвинувачений ОСОБА_6 ознайомився 04 грудня 2017 року (а.с.33);

завою ОСОБА_6 від 19 січня 2017 року, згідно якої обвинувачений добровільно видав співробітникам поліції вручене йому під особистий підпис направлення від 14 лстопада 2017 року №3151 (а.с.36).

Оцінивши та проаналізувавши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному ухиленні від відбування покарання та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 389 України, як умисне ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені.

Враховуючи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебуває на обліку з приводу алкогольної залежності, страждає хронічним психічним захворюванням, характер вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, при цьому призначає покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання у виді арешту суд враховує, що обвинувачений не є особою, відносно якої, згідно частини 3 статті 60 КК України, арешт не застосовується.

Вирішуючи питання про призначення остаточного покарання суд виходив з наступного.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 72 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_6 засуджений за частиною 1 статті 186 КК України до 100 годин громадських робіт, з яких 100 години не відбуто.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення, що одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 389 КК України, обвинуваченим вчинено до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд призначає йому покарання відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків.

Керуючись статтями 366, 367, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі статті 71 КК України, з урахуванням статті 72 КК України, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) місяців і 10 (десяти) днів арешту за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року, яким йому було призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9