Справа № 682/1169/18
Провадження № 1-кп/675/141/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000464 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупець Славутського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта повна загальна середня, раніше судимого:

-12 вересня 2011 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

-08 червня 2012 року тим же судом за ст.ст. 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-05 грудня 2012 року тим же судом за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

-02 серпня 2016 року тим же судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту;

-22 грудня 2017 року тим же судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
30 червня 2018 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_6 шляхом відкриття хвіртки воріт зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_1 , де, пошкодивши металевим прутом навісний замок, проник у приміщення сараю.

Перебуваючи у вказаному приміщенні сараю, ОСОБА_6 таємно, повторно, незаконно заволодів мопедом марки «Honda Dio» чорного кольору, об`ємом двигуна 49 куб. см., 2009 року випуску, без реєстраційного номера, номер шасі (рами) НОМЕР_1 , вартістю 6300 грн., що належить ОСОБА_5 . Зазначений мопед ОСОБА_6 вивів на проїжджу частину вул. Л. Українки, за допомогою ключа, який перебував у замку запалювання, запустив двигун і в подальшому поїхав на ньому в напрямку с. Хоровиця Славутського району Хмельницької області.

Також ОСОБА_6 , перебуваючи у той же час та у тому ж приміщенні сараю, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, умисно, таємно, повторно викрав належний ОСОБА_5 ранцевий оприскувач марки «Леміра» моделі «ОГ-101» вартістю 252 грн. 90 коп., чим спричинив матеріальну шкоду останньому на вищевказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, суду показав, що 30 червня 2018 року близько 23 год. 00 хв. через вхідну хвіртку зайшов на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , де, зірвавши за допомогою металевого прута навісний замок, проник у приміщення сараю. З вказаного приміщення він викрав мопед та оприскувач. Після чого поїхав до місця свого проживання, взяв особисті речі та попрямував до знайомого ОСОБА_9 , у якого попросив бензин. Останньому ОСОБА_6 пояснив, що мопед йому дали на роботі. Надалі, обвинувачений залив бензин у бак мопеда та попрямував у с. Хоровиця Славутського району Хмельницької області до ОСОБА_10 , у якого працював. Оприскувач він залишив у будинку ОСОБА_9 . Через деякий час він разом із ОСОБА_10 їхали до м. Славута з метою відремонтувати мопед. У цей час останньому зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про викрадення його майна. Тому він зізнався у скоєному ОСОБА_10 та вони разом попрямували до с. Крупець, де знаходився потерпілий та працівники поліції.
ОСОБА_6 вказав, що мав намір повернути викрадений мопед для ОСОБА_5 через деякий час, однак не встиг цього зробити в зв`язку з тим, що потерпілий виявив крадіжку та повідомив про вказаний факт працівникам поліції. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Винуватість ОСОБА_6 у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень також підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 30 червня 2018 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у будинку, що в АДРЕСА_1 , почув гавкіт собаки, вийшов на вулицю, однак на території домогосподарства нікого не помітив. Вранці наступного дня він виявив відсутність у приміщенні сараю належного йому мопеда марки «Honda Dio». Помітив також пошкодження скоби, за допомогою якої кріпився замок на дверях сараю. Тому ОСОБА_5 пішов до свого сусіда ОСОБА_9 , де виявив свій оприскувач. ОСОБА_9 повідомив йому, що вночі до нього приходив ОСОБА_6 та попросив бензин, а також залишив оприскувач. Про вказаний факт потерпілий повідомив працівникам поліції. Наступного дня ОСОБА_5 дізнався, що обвинувачений перебуває на роботі у ОСОБА_10 . Тому він зателефонував останньому, після чого ОСОБА_10 привіз ОСОБА_6 та мопед до господарства потерпілого. Вказав також, що вони з обвинуваченим раніше перебували у дружніх стосунках, останній часто був у нього вдома, а тому знав, де міг знаходитись мопед. Водночас, ствердив суду, що ніколи не надавав ОСОБА_6 дозвіл користуватися цим мопедом. Потерпілий зазначив, що не має матеріальних претензій до ОСОБА_6 , просив призначити останньому мінімальне покарання, передбачене законом.

Будучи допитаним у якості свідка, ОСОБА_10 суду підтвердив, що 01 липня 2018 року вранці ОСОБА_6 приїхав до його господарства на мопеді, вказавши, що придбав його за 4000 грн. Наступного дня свідкові зателефонував ОСОБА_5 та повідомив про викрадення належного потерпілому транспортного засобу. Тому ОСОБА_10 на власному автомобілі привіз ОСОБА_6 та мопед до будинку потерпілого.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що працює сільським головою Крупецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Зазначив, що ОСОБА_5 повідомив йому про крадіжку мопеда, на що він порадив звернутися до органів поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердив суду ту обставину, що у нічну пору 30 червня 2018 року до його господарства приїздив на мопеді ОСОБА_6 та залишив у нього оприскувач. Вранці наступного дня вказаний оприскувач забрав потерпілий ОСОБА_5 .

З протоколу огляду місця події від 01 липня 2018 року з фототаблицями до нього вбачається територія господарства та приміщення сараю, що в АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 незаконно заволодів належним ОСОБА_5 мопедом та викрав оприскувач.

Даними протоколу огляду та добровільної видачі від 02 липня 2018 року з фототаблицями підтверджується, що ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції мопед марки «Honda Dio» чорного кольору, на якому приїхав до його господарства ОСОБА_6 .

У відповідності до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 12.2-0049:18 від 13 липня 2018 року вартість належного потерпілому ОСОБА_5 мопеда станом на 30 червня 2018 року становила 6300 гривень.

Згідно даних постанови про визнання предмета речовим доказом від 02 липня 2018 року мопед марки Honda Dio» визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Даними протоколу огляду та добровільної видачі від 02 липня 2018 року з фототаблицями підтверджується, що ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції садовий оприскувач, який ОСОБА_6 залишив у господарстві ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 12.1-0500:18 від 16 липня 2018 року вартість належного потерпілому ОСОБА_5 ранцевого оприскувача марки «Леміра» моделі «ОГ-101» станом на 30 червня 2018 року становила 252 грн. 90 коп.

Згідно даних постанови про визнання предмета речовим доказом від 03 липня 2018 року ранцевий оприскувач марки «Леміра» моделі «ОГ-101» визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у приміщення, доведена повністю і його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано відповідно за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України.

Суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_7 відносно наявності законних підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 289 КК України.

Так, відповідно до положень ч. 4 ст. 289 КК України звільняється від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки.

Перелік підстав, зазначених у вказаній статті, є вичерпним, та передумовою звільнення від кримінальної відповідальності у відповідності до положень ч. 4 ст. 289 КК України є виконання винною особою всіх умов, передбачених у зазначеній статті КК України.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутня ознака добровільного повідомлення працівникам правоохоронних органів про вчинене кримінальне правопорушення, оскільки про вказаний факт в органи поліції повідомив саме потерпілий ОСОБА_5 , що підтверджується рапортом на ім`я начальника Славутського ВП ГУНП в Хмельницької області про отримання заяви ОСОБА_5 та протоколом прийняття заяви потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення від 01 липня 2018 року.

Крім того, в поведінці обвинуваченого відсутнє добровільне повернення власнику транспортного засобу, оскільки, як убачається з протоколу огляду та добровільної видачі від 02 липня 2018 року та розписки ОСОБА_5 , викрадений мопед виданий працівникам поліції ОСОБА_10 та переданий потерпілому на відповідальне зберігання поліцейськими, а не обвинуваченим.

Тому у суду об`єктивно відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 289 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини справи, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК Українипом`якшують покарання ОСОБА_6 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, у зв`язку з чим відбував покарання у місцях позбавлення волі, за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, однак, через невеликий проміжок часу, не відбувши призначене покарання, знову вчинив тяжкі злочини, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, проживає разом з матір`ю ОСОБА_12 , яка являється інвалідом другої групи.

Згідно з досудовою доповіддю щодо ОСОБА_6 , складеною Славутським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області 07 вересня 2018 року, ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високою. Відтак, на думку органу пробації, виправлення ОСОБА_6 можливе за умови постійного нагляду та контролю, а також застосування відповідних заходів виховного характеру в умовах ізоляції від суспільства.

Тому, враховуючи думку потерпілого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкціями ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Також суд вважає за необхідне не застосовувати до обвинуваченого передбачене ч. 2 ст. 289 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна. До остаточно призначеного ОСОБА_6 за правилами ч. 1 ст. 70 КК України покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року.

На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням характеризуючих особу ОСОБА_6 даних, наявності у нього ряду непогашених судимостей за скоєння корисливих злочинів проти власності, продовження ним злочинної діяльності, не зважаючи на засудження за попереднім вироком до міри покарання, яке слід відбувати реально, що свідчить про стійке небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 та ст. 75 КК України суд не вбачає

Витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи викраденого оприскувача та судової автотоварознавчої експертизи мопеда, яким незаконно заволодів обвинувачений, у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_6 з 19 жовтня 2018 року, зарахувавши в цей строк час тримання під вартою з 20 липня 2018 року по 18 жовтня 2018 року включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази по справі: мопед марки «Honda Dio», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у власності ОСОБА_5 ; оприскувач марки «Леміра» моделі «ОГ-101», який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. судових витрат за проведення судової товарознавчої та судової автотоварознавчої експертиз.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1