Справа № 352/1903/18
Провадження № 1-кс/352/454/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького відділу поліції ГУНД України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черніїв, Тисменицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 125 КК України.

Клопотання надійшло до суду 19 вересня 2018 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, -

в с т а н о в и в :

Клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу відповідає вимогам ст. 188 КПК України

Прокурор у судовому засіданні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 підтримав та пояснив, що 07.07.2005 року

ОСОБА_5 перебуваючи по місцю проживання своєї співмешканки ОСОБА_6 , та її матері ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 , під час сварки з метою залякування взявши в руки вила, почав наносити удари ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та погрожував останній вбивством.

25.10.2005 року приблизно о 11.00 год., ОСОБА_5 перебуваючи в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області, з метою незаконного заволодівання транспортним засобом, зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_3 . Побачивши на подвір`ї вказаного господарства автомобіль марки ВАЗ-21011 з д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не питаючи дозволу господаря вказаного автомобіля ОСОБА_8 , який в цей час знаходився в господарстві, сів за кермо автомобіля і пошкодивши замок запалювання, проводами замка запалювання запустив двигун автомобіля, виїхав з подвір`я, після чого поїхав в с. Хриплин Івано-Франківської міськради, де вказаний автомобіль поламався. Того ж дня знаючи, що автомобіль марки ВАЗ-21011 з д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 вартість якого становить 3905 грн., розшукується працівниками міліції, ОСОБА_5 повідомив власника та повернув вказаний автомобіль власникам. 27.05.2014 року встановлено, що 22.10.2005 року приблизно о 12.00 год. ОСОБА_5 прийшов в господарство своєї колишньої співжительки ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 вчинив з останнюю сварку під час якої почав наносити удари руками та ногами по тілу ОСОБА_7 .

Того ж дня, близько 18.00 год., ОСОБА_5 , з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , прийшов на пасовище, яке знаходиться в с. Радча неподалік вул. Франка Тисменицького району і достовірно знаючи, що ОСОБА_7 знаходиться на пасовищі, перебуваючи з нею у неприязних відносинах, ОСОБА_5 вчинив сварку, під час якої наносив удари руками та ногами по тілу та голові ОСОБА_7 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: закриті переломи 8,9 ребр зліва з незначним зміщенням відламків, синець лівої половини тулоба, які згідно висновка судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

21 вересня 2005 року прийшов в господарство що розташоване

в АДРЕСА_2 , в якому проживає його колишня співжителька ОСОБА_6 та їх малолітні діти. На грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, ОСОБА_9 під час сварки з

ОСОБА_6 , взяв в руки металічний навісний замок, яким наніс удар по спині малолітньої ОСОБА_10 2002 року народження, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці задньої поверхні грудної клітки, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

23.11.2005 ОСОБА_5 притягнуто як обвинуваченого

за ст.129 ч.1, 125 ч.1, 122 ч.1 та 289 ч.1 КК України.

Будучи допитаний як обвинувачений ОСОБА_5 свою вину

у вчиненні вищевказаних злочинів визнав частково.

26.11.2005 року потерпіла ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ознайомились з матеріалами кримінального провадження.

25.11.2005 року обвинувачений ОСОБА_8 , ознайомився з матеріалами кримінальної справи.

06.12.2005 року обвинувальний висновок щодо ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.129, 122 ч.1, 125 ч.1., 289 ч.1 КК України скерована для розгляду у Тисменицький районний суд для розгляду по суті.

В подальшому протягом 2006 року проводився розгляд справи в суді та 25 вересня 2006 року Тисменицьким районним судом оголошено розшук підсудного ОСОБА_5 , щодо якого обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Цього ж дня заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» щодо ОСОБА_5 та проводяться заходи з метою встановлення місця знаходження особи розшукуваного.

12.05.2014 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 125 КК України, направлено прокуророві Тисменицького району Івано-Франківської області на додаткове розслідування у зв`язку із неодноразовою неявкою останнього в судове засідання.

02 серпня 2014 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задоволити.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 125 КК України, в рамках наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Дозволити затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черніїв, Тисменицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ Тисменицького відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала втрачає закону силу 19 березня 2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1