провадження № 1-кп/294/168/18
справа № 290/385/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2018 року Чуднівський районний суд Житомирської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Чуднові кримінальне провадження № 0000078 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Восени 2017 року, у невстановлений слідством день та час перебуваючи на власній присадибній ділянці по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 виявив рослину канабісу та вирішив її вирвати з метою виготовлення наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, без розриву у часі, ОСОБА_4 на присадибній ділянці руками вирвав 1 рослину коноплі із корінням та переніс до будинку, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб. В той же день, без розриву у часі, ОСОБА_4 , висушив та перетер рослини коноплі, виготовивши наркотичний засіб, канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину становить не менше 14,572 г. Виготовлений наркотичний засіб канабіс, ОСОБА_4 залишив на зберіганні за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , для подальшого його особистого вживання, без мети збуту.
Крім цього, в перших числах березня 2018 року у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи в одній із кімнат власного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_6 особливо-небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину становить 1,632 г.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та виготовлення наркотичних засобів, без мети збуту.
Крім цього, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
Під час судового провадження прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 27.09.2018 року укладена угода про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Крім того, згідно даної угоди, сторони, керуючись положеннями пунктів 1-2 ч. 1 ст. 65 КК України, врахували ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів - злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України належить до категорії тяжких злочинів, а злочин передбачений ч. 1 ст. 309 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості, обставини їх вчинення, відомості про особу, відношення обвинуваченого до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненні даного злочину, критично оцінює свої дії, визнає у повному обсязі вину у пред`явленому йому обвинуваченні, активно сприяв у розкритті злочину, що виразилося у повідомленні ним обставин вчинення кримінальних правопорушень, співпраці з органом досудового розслідування та прокуратурою, не судимий, вперше вчинив злочин, не працює, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, утримує домашнє господарство, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Сторони погодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, та вважають за можливе застосувати ст. 69 КК України до основного та додаткового покарання і призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України, та на цих же підставах не призначати додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, зазначеного в санкції ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове. А відтак, сторони погодились визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до основного та додаткового покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 27 вересня 2018 року про визнання винуватості між прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна;
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку на два роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази, а саме наркотичний засіб канабіс, масою 12,94 г., саморобний пристрій для куріння, що складається з двох полімерних пляшок та наркотичний засіб канабіс, масою 1,632 г. знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 1716,00 грн. (одна тисяча сімсот шістнадцять гривень нуль копійок).
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1