Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0016578 від 14 грудня 2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні 3 неповнолітніх дітей, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 22.08.2017 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 03.11.2017 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільненої від відбування покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, крім того посилався на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Також прокурор надав письмове клопотання про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, є підстави вважати, що остання з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на свідків, ухилятися від слідства та суду чи іншим шляхом перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, проте заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачена має двох неповнолітніх дітей, за якими потрібен догляд, а тому просив застосувати домашній арешт в нічний час доби.

Обвинувачена ОСОБА_5 погодилась з думкою адвоката.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченої, вивчивши матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно з наданому до суду обвинувального акту, складеного слідчим та затвердженого прокурором, відповідно до вимог КПК України, дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України.

Підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту немає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду, не встановлено.

При вирішенні клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Обвинувачена на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи її віку та статусу.

На цей час свідки, в даному кримінальному провадженні, не допитані, обвинувачена обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних, суд вважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, майновим станом, сімейними зв`язками, наявністю двох неповнолітніх дітей, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Як наслідок, є наявними обставини визначені ст. 177, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 315 КПК України, які в своїй сукупності вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 вказаного Кодексу.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v.Austria»).

Обвинувачена ОСОБА_5 запевнила суд, що не має наміру переховуватися від суду, або іншим чином впливати на кримінальне провадження та постійно з`являтись за першим викликом до суду.

Вказані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, які передбачені ст. 29 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності застосування запобіжного заходу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обрання обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ураховуючи наявність в неї двох неповнолітніх дітей, які мешкають з нею, не викликано необхідністю і міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби забезпечить її належну процесуальну поведінку. Застосовуючи такий запобіжний захід, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченої перешкоджати кримінальному провадженню, зі ступеню тяжкості інкримінованого їй злочину та вищенаведених судом даних про особу обвинуваченої.

Таким чином, враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді саме домашнього арешту в нічний час є доцільним та виправданим.

Суд також вважає за доцільне покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні інших клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

З урахуванням наведеного є всі достатні підстави для призначення судового розгляду кримінального провадження.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст. 27 КПК України, не встановлено.

В судове засідання викликати прокурора, захисника, обвинувачену та свідків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 177, 181, 314-316, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні на 18 жовтня 2018 року на 12 годину 00 хвилин в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участі прокурора, захисника, обвинуваченої та свідків.
Клопотання прокурора - задовольнити частково.
Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй з 21 год. 00 хв. до 07 год.00 хв наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї обов`язків.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання.

Строк дії ухвали визначити два місяці до 09 грудня 2018 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченій , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Кримінальне провадження розглядати одноособово суддею.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: