В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00013747 від 01.10.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Кагарлицького району села Шпендівки, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що 30.09.2016 о 16:00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою Русанівський бульвар, поблизу будинку № 2 у м. Києві побачив припаркований автомобіль «Нісан Кашкай» д.н.з. НОМЕР_1 в цей час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за допомогою сканера відчинив автомобіль «Нісан Кашкай» д.н.з. НОМЕР_1 та в подальшому із салону даного автомобіля викрав сумку чорного кольору в якій знаходились: дві пари сонцезахисних окулярів; автомобільна аптечка; дві інструкції по експлуатації сигналізації; окуляри для плавання; пара рукавиць «Мастер»; пара ламп «Осрам»; металеві колесні болти в кількості 20 штук; моторна олива «Tebioil»; які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Забравши сумку з речами, які належать ОСОБА_6 , ОСОБА_5 закрив автомобіль «Нісан Кашкай» д.н.з. НОМЕР_1 та відійшов від нього. Тим самим мав змогу розпорядитися вищевказаними речами.

В подальшому останній був затриманий біля будинку № 2 на Русанівському бульварі у м. Києві працівниками поліції з викраденими речами.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, має вищу освіту, раніше не судимий, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає міцні соціальні зв`язки, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями, наявність членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00013747 від 01.10.2016, а саме: сумку чорного кольору в якій знаходились: дві пари сонцезахисних окулярів; автомобільна аптечка; дві інструкції по експлуатації сигналізації; окуляри для плавання; пара рукавиць «Мастер»; пара ламп «Осрам»; металеві колесні болти в кількості 20 штук; моторна олива «Tebioil» залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 , автомобіль «Тойота Кемрі`д.н.з. НОМЕР_2 залишити у власності ОСОБА_5 , рукавицю та сканер знищити.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1