Справа № 401/3365/16-к;
Провадження: № 1-кс/401/448/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: - секретаря - ОСОБА_2 ;

- прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000528 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000528 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України.

Головуючий суддя у справі звернулася із заявою про самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки існують обставини, що можуть викликати сумніви в неупередженості судді під час розгляду судового провадження. Викладаючи обставини, для самовідводу суддя у заяві посилається на те, що суддею Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_7 , який є чоловіком судді ОСОБА_4 зазначене кримінальне провадження постановою від 30.04.2013 року направлено для організації досудового розслідування, а тому її участь у даному кримінальному провадженні є недопустимою, так як існують обставини, які можуть викликати сумнів у її неупередженості.

Суддя ОСОБА_4 у судове засідання не прибула.

Суд оголосивши заяву, письмову заяву захисника обвинувачених, який у вирішенні даного питання поклався на розсуд суду, вислухавши думку прокурора, який вважає, що заява судді підлягає задоволенню, прийшов до висновку що заява судді ОСОБА_4 про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Незалежно від виду ухваленого вироку (виправдувального або обвинувального) у жодного учасника судового провадження не повинно виникати будь-яких сумнівів в неупередженості судді.

Однак суддею наведено обставини, які незалежно від прийнятого рішення можуть викликати сумнів в учасників судового провадження щодо її неупередженості за заявою про самовідвід судді ОСОБА_4 , що може вплинути на рішення у справі по суті.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.75-83 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000528 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1

06.07.2018