П О С Т А Н О В А

про самовідвід

17.07.2018 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали кримінальної справи № 465/ 3533/13 к , провадження № 1/465/12/18) за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146; ч.2 ст. 189; ч.3 ст. 357; ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358; ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209; ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 135 КК України; ОСОБА_3 за ч.2 ст. 146; ч.3 ст. 357; ч.2 ст. 189; ч.1 ст. 135; ч.2 ст. 365 КК України; ОСОБА_4 за ч.2 ст. 146; ч.2 ст.122, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України ОСОБА_5 за ч.2 ст. 146 КК України; ОСОБА_6 за ч.2 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Франківського районного суду м.Львова від 13.07.2015 року, ухваленого суддею ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст.365 КК України, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України визнано невинним та виправдано, однак ухвалою колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 05.04.2016 року даний вирок скасовано, а справу повернуто в суд першої інстанції на новий розгляд.

При ухваленні вироку судом першої інстанції також вирішено цивільний позов потерпілого ОСОБА_8

13 квітня 2016 року справа з апеляційного суду Львівської області повернулася до суду першої інстанції та згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями передавалась на розгляд суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Внаслідок заявлення останніми трьома суддями самовідводів, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2018 рокусправу передано судді ОСОБА_1 .

Вивченням мтареріалів справи на предмет можливості прийняття справи до свого провадження, встановлено, що розгляд справи відбувається за правилами КПК в редакції 1960 року.

Зясовуючи питання наявності обставин, що можуть виключати участь судді у розгляді справи, встановлено, що при повторному автоматизованому розподілі не було враховано тих обставин, які перешкоджають судді ОСОБА_1 пийняти справу до свого провадження.

Так, встанволено, що дані матеріали кримінальної справи витребовувалися та вивчалися суддея, як слідчим суддею у кримінальному провадженні № 000980 від 30.03. 2013 року, що підтверджується матеріалами судової справи № 465/235/14 -к.

Крім цього, суддею ОСОБА_1 розглядалася цивільна справа за позовом потерпілого ОСОБА_13 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди заподіяної злочином, що підтверджується матеріалами цивільної справи № 465/4489/14 -ц (провадження № 2/465/3241/14 ).

Позов аналогічного змісту, який стосується тих же осіб, того ж предмету і з тих же підстав, міститься в матеріалах кримінальної справи та є предметом розгляду.

За таких обставин, судді ОСОБА_1 , як головуючому у кримінальному провадження необхідно буде вирішувати цивільний позов, який перебував у нього на розгляді в порядку цивільного судочинства, що є недопустимим.

Отже, розподіл справи відбувся з порушенням ст.. 16- 2 КПК України (1960) та ст. 35 КПК України в редакції 2012 року.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 54 КПК України (1960 р.), ( ч. 3 ст. 35 та ст.. 320 КПК України (2012 р.) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи і відводиться, у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 16-2 КПК України (1960 р.), ( ч. 3 ст. 35 КПК України (2012 р.), відтак дана обставина позбавляє мене права прийняти до провадження кримінальну справу та приступити до розгляду.

Крім цого, є очевидним, що дана кримінальна справа на лежить до категорії справ, для розгляду яких потрібен значний час, і у даному випадку повинен бути призначсений запасний суддя , який перебуватиме в залі судового засідання, що прямою вимогою ст. 320 КПК України (2012 року) проте, є неможливим із - за обставин відсутності такого судді серед суддів Франківського районного суду м. Львова.

Таким чином, з`ясувавши питання про наявність чи відсутність обставин, що виключають участь судді у розгляді справи, вважаю, що наведені вище факти є тими обставинами, що відповідно до п. 4 п. 5 ч. 1 ст. 54 КПК України (1960 р.) , ( п.п.4,5 ст.75 та ч.2 ст. 76 КПК України (2012 р.)) виключають участь судді ОСОБА_1 у розгляді кримінальної справи № 465/3533/13 - к.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У розглядуваному випадку, факт прийняття участі суддею ОСОБА_1 у вказаних вище судових провадженнях, за своєю природою так чи інакше, породжують сумнів в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 56 КПК України (1960 р.) при наявності обставин, передбачених статтями 54-55 цього Кодексу, (ч.1 ст.80 КПК України 2012р.) суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відтак, заявляю самовідвід у прийнятті до провадження кримінальної спраиви № 465/3533/13 - к, провадження № 1/465/12/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.129 Конституції України, с ч. 1 ст. 6, 23, 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.. ст..54 -56 КПК України (1960 р.), -

П О С Т А Н О В И В:

Заявляю самовідвід у даній справі з підстав вкладених в мотивувальній частині постанови.

Задоволити усну заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у прийнятті до провадження та розгляді кримінальної справи з єдиним унікальним № 465/3533/13-к.

Матеріали кримінальної справи № 465/3533/13-к передати до канцелярії суду на реєстрацію для повторного розподілу та визначення колегії у порядку встановленому ст. 16 2 КПК України (1960 р.) та ч. 3 ст. 35 КПК України (2012 р.).

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_14