Справа№ 340/279/18
Судове провадження № 1-кп/340/70/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2018 за №0000081 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, непрацюючого, раніше не судимого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_5 14.05.2018 близько 21.00 год. перебуваючив в лісовому масиві на території с Верхній Ясенів, урочище Млинський Верховинського району Івано-Франківської області, що відноситься до кварталу 4, лісової ділянки -26 Верхньоясенівського лісництва Верховинського районного лісгоспу, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з естакади верхнього складу Верхньоясенівського лісництва належну Верховинському районному лісгоспу лісопродукцію у вигляді лісу-кругляка в загальній кількості 4,19 м3 вартістю 3280 грн. чим заподіяв шкоди потерпілому на зазначену суму. Таким чином скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що напередодні 14.05.2018 він йшов по лісі та виявив на верхньому складі лісництва лісопродукцію, яку вирішив вкрасти, так як потребував коштів на лікування дружини. Наступного дня під вечір, попередньо домовившись із ОСОБА_6 про купівлю у нього лісопродукції, яка нібито зберігається на території лісосіки, вони на вантажному автомобілі прибули на територію складу та завантажили деревину. При цьому він пояснив ОСОБА_6 , що деревина є його. За вказану деревину ОСОБА_6 йому заплатив 4 тис.грн., після чого поїхав з місця події та по дорозі був затриманий працівниками поліції, які вилучили лісопродукцію. На даний час він щиро розкаюється у скоєному, заподіяну шкоду відшкодував, а тому просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав майно потерпілого на загальну суму 3280,00 гривень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному та активне сприяння органам слідства та суду у швидкому розслідуванні злочину, повне відшкодування завданої шкоди, шляхом повернення викраденого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Також суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, завдану злочином матеріальну шкоду відшкодував, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд обирає йому покарання у виді штрафу.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:

вантажний автомобіль марки "ЗИЛ-131", реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_6 , вважати повернутим за належністю.

лісодеревину, об`ємом 4,19 м.куб., передану на відповідальне зберігання власнику Верховинському районному лісгоспу, вважати повернутою за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1