ЄУН № 336/304/18
пр. № 1-кс/336/1270/2018
УХВАЛА
Іменем України
31 липня 2018 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004112 від 26.10.2017 року за ст. 190 ч. 3, ст. 358 ч. 4, ст. 364 ч. 2 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Саранськ Мордовії РФ, громадянки України, зареєстрована проживаючою та фактично проживає у АДРЕСА_1 , працюючої головним спеціалістом відділу житлово-комунального господарства в районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, раніше не судимої,

підозрюваної у скоєнні злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0004112 від 26.10.2017 року за ст. 190 ч. 3, ст. 358 ч. 4, ст. 364 ч. 2 КК України, за яким ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, а саме в умисному з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

23.06.2018 року ОСОБА_6 повідомлена про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину з використанням службового становища, може знищити чи спотворити письмові докази та впливати на свідків. На запитання слідчого судді слідчий вказала, що у відповідності до ухвали слідчого судді сторона обвинувачення отримувала тимчасовий доступ до письмових доказів з вилученням копій цих документів, свідки у кримінальному провадженні вже допитані, ОСОБА_6 для проведення а її участі слідчих дій з`являється.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не надала постанови про призначення її прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що жодних підстав для обрання будь-якого запобіжного заходу ОСОБА_6 немає, підозра її у вчиненні злочину необґрунтована, а ризиків, на які слідчий посилалась фактично не існує, адже ОСОБА_6 працює в іншому відділі районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району та не має доступу до будь-яких письмових документів, які можуть бути використані як доказами у кримінальному провадженні. Крім того, свідки у кримінальному провадженні вже були допитані, а копії документів, що є письмовими доказами, вилучені та зберігаються у слідчого. ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, стійкі соціальні зв`язки, мешкає разом із донькою, тож немає підстав вважати, що вона переховуватиметься від слідства чи суду.

Підозрювана ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечувала з підстав, вказаних захисником.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Завданнями кримінального провадження як вказує ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 37 ч. 1 КПК України визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Натомість до клопотання не додано постанови про призначення прокурора або групи прокурорів для здійснення повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.
Такої постанови не надано слідчому судді слідчим та прокурором у судовому засіданні, незважаючи на те, що слідчий мала при собі матеріали кримінальної справи.
Судом не враховується витяг з ЄРДР, датований 18.04.2018 року, який очевидно містить неактуальні відомості, при цьому слідчого ОСОБА_4 , яка звернулась до суду з клопотанням, у вказаному витягу не вказано взагалі.
Враховуючи вищевказанене, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу погоджено прокурором, повноваження якого на такі дії не підтверджені, що само по собі є підставою вважати, що клопотання подане без дотримання положень КПК України та відносно підозрюваної не дотриманої належної правової процедури.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що загальні принципи щодо права на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», гарантованого пунктом 3 статті 5 Конвенції, були викладені в низці рішень (див., серед інших джерел, згадані вище рішення у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), пункт 110, і «Невмержицький проти України» (Nevmerzhitsky v. Ukraine), пункт 130, тощо).

Зокрема у рішенні ЄСПЛ по справі за заявою Невмержицького проти України за заявою № 54825/00 зазначено, що підстави тримання заявника під вартою, на які вказали органи прокуратури, можуть виправдати арешт заявника на початковому етапі. У рішеннях про застосування і продовження арешту вказувалося на ризик того, що заявник ухилятиметься від слідства та суду, а також продовжуватиме злочинну діяльність. Проте поступово, з просуванням слідства та отриманням більшої кількості доказів, ці підстави втрачали своє значення.

ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.

Однак, з плином часу ці підстави ставали усе менш обґрунтованими. Тому ЄСПЛ встановлював, чи були інші підстави, наведені судами, зокрема тяжкість імовірного покарання, ризик того, що заявник переховуватиметься від слідства і суду та примушуватиме свідків давати неправдиві показання, «достатніми» та «відповідними» (рішення у справі «Кудла проти Польщі»).

Заперечуючи проти задоволення клопотання підозрювана та захисник вказували про відсутність жодного з ризиків, які б могли бути підставою для обрання будь-якого запобіжного заходу, та недоведеність стороною обвинувачення існування таких ризиків.

Слідчий суддя погоджується з тим, що слідчим та прокурором ані у клопотанні, ані у судовому засіданні не доведено існування жодного з ризиків, які б у відповідності до положень ст. 177 КПК України могли б бути підставою для обрання будь-якого запобіжного заходу.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з 26.10.2017 року та просувається дуже повільно з нез`ясованих причин.

З моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру у скоєнні злочину, вона з`являлась за викликами слідчого та до неї до були застосовані будь-які заходи з приводу неналежної процесуальної поведінки.

За відсутності відомостей про дату повідомлення про підозру у вчиненні злочину іншій підозрюваній у цьому кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 3 та ст. 358 ч. 4 КК України, слідчий суддя позбавлений можливості визначити строк досудового розслідування, між тим як без досудового розслідування або судового провадження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні неможливе.

За поясненнями ОСОБА_6 та відповідно до наданих нею документів, вона має постійне місце проживання, за яким зареєстрована, мешкає разом з донькою, працює на посаді головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства в районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, не має доступу до документів, які є доказами у кримінальному провадженні, свідки у кримінальному провадженні допитані, а сама підозрювана з`являється на виклики слідчого.

За таких обставин слідчий суддя дійшла висновку про те, що прокурором, яким погоджено клопотання про обрання запобіжного заходу, не доведено наявності повноважень прокурора у кримінальному провадженні, а стороною обвинувачення не доведено існування жодного з ризиків, про які зазначено у клопотанні, не можливо визначити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, тож клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0004112 від 26.10.2017 року за ст. 190 ч. 3, ст. 358 ч. 4, ст. 364 ч. 2 КК України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у скоєнні злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1