Справа № 344/5191/18
Провадження № 1-кп/344/648/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , уродженця м. Івано-Франківська, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого директором ТОВ «Теплоекосервіс», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.212 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинені службовою особою товариства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_6 , перебуваючи впродовж 2015-2016 років на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо ІФ» (), будучи наділеним адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, всупереч вимог п.44.1, 44.2 ст.44, п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, ухилився ВІД сплати 618 тис. 506 грн. податку на прибуток, а також, діючи в порушення вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ухилився від сплати 728 тис. 223 грн. податку на додану вартість, а всього ухилився від сплати податків на загальну суму 1 млн. 346 тис. 729 грн., що є значним розміром.

Очоливши ТОВ «Кредо ІФ», ОСОБА_6 займався питаннями продажу нерухомого майна за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 4а, та як керівник відповідав за достовірність і повноту бухгалтерського обліку та податкової звітності, а відтак правильність нарахування і сплати податкових зобов`язань.

Однак, перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_6 вирішив мінімізувати сплату податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість, що згідно ст.9 Податкового кодексу України відносяться до загальнодержавних податків, шляхом документального оформлення неіснуючих (безтоварних) господарських операцій з ТОВ «Фрі-лайф», а також реалізації квартир і нежитлових приміщень шляхом не відображення операцій у податковій звітності, що в сукупності мало призвести до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

ТОВ «Кредо ІФ» протягом 2015-2016 років здійснювало господарську діяльність, кінцевою метою якої була реалізація квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Будучи керівником ТОВ «Кредо ІФ» і єдиним працівником товариства, ОСОБА_6 , з метою виконання певних робіт щодо оформлення документів з реалізації квартир, надав довіреність на представлення інтересів товариства ОСОБА_7 (ВП№761556 від 10.07.2013 року), яка раніше була засновником та співвласником товариства і не була обізнана із злочинними намірами ОСОБА_6 .

Згідно вищевказаної довіреності ОСОБА_7 була наділена повноваженнями на укладення в інтересах ТОВ «Кредо ІФ» будь-яких договорів, пов`язаних із здійсненням його господарської діяльності, а також на вчинення від імені товариства правочинів щодо організації та забезпечення його діяльності, у тому числі щодо відчуження майна підприємства, майнових прав чи вчиняти будь-які інші договори щодо управління майном товариства.

На підставі вищевказаної довіреності та за вказівкою ОСОБА_6 діяла як представник ТОВ «Кредо-ІФ» та здійснювала реалізацію квартир та нежитлових приміщень у вищевказаному багатоквартирному будинку, які відповідно до ст.22 Податкового кодексу України, були об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств.

Впродовж 2015-2016 років за вказівкою ОСОБА_6 та на підставі довіреності ОСОБА_7 , яка не була обізнана з його злочинними намірами, було реалізовано за готівкові кошти 12 квартир, одне підвальне приміщення та одне господарське приміщення таким громадянам: ОСОБА_8 на підставі договору №12/14 від 12.02.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_3 , за що вказана особа оплатила кошти в сумі 379 389 грн.; ОСОБА_9 на підставі договору №8/14 від 03.03.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_4 , за що вказана особа оплатила готівкові кошти у сумі приблизно 174-176 тисяч грн.; ОСОБА_10 на підставі договору №5/14 від 06.03.2015 року (додаткова угода від 16.03.2016 року) реалізовано квартиру АДРЕСА_5 , за що вказана особа 01.04.2015 року оплатила готівкові кошти в сумі 178 830 грн.; ОСОБА_11 на підставі договору №6/14 від 07.03.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_6 , за що вказана особа оплатила 07.03.2015 року готівкові кошти в сумі 215400 грн. та 10.03.2015 року в сумі 145 600 грн.; ОСОБА_12 на підставі договору №05/07 від 05.03.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_7 , за що вказана особа оплатила кошти в сумі 292 320 грн.; ОСОБА_13 на підставі договору №1/14 від 09.03.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_8 , за що вказана особа оплатила готівкові кошти в сумі 253 260 грн.; ОСОБА_14 на підставі договору №15/09 від 15.03.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_9 за суму 321 600 грн.; ОСОБА_15 на підставі договору №06/07 від 15.03.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_10 , за що вказана особа оплатила готівкові кошти в сумі 205 920 грн.; ОСОБА_16 на підставі договору №3/14 від 18.03.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_11 , за що вказана особа оплатила готівкові кошти у сумі 265 452 грн.; ОСОБА_17 на підставі договору №7/4 від 30.03.2015 року (додаткова угода від 30.03.2015 року) реалізовано квартиру АДРЕСА_12 за суму 402 790 грн. та на підставі договору №7/14/1 від 30.05.2014 року реалізовано господарське приміщення LVI за суму 90 тис. грн.; ОСОБА_18 на підставі договору №07/10 від 07.05.2016 року реалізовано квартиру АДРЕСА_13 , за що вказана особа оплатила готівкові кошти в сумі приблизно 176-179 тисяч грн..; ОСОБА_19 на підставі договору №4/14 від 20.05.2015 року реалізовано квартиру АДРЕСА_14 , за що вказана особа оплатила готівкові кошти в сумі 274 000 грн.; ОСОБА_20 на підставі договору №12/15 від 25.12.2015 року реалізовано підвальне приміщення №ХХХІХ, за що вказана особа оплатила готівкові кошти в сумі 250 000 грн.

Отримані готівкові кошти в сумі 3 млн. 830 тис. 777 грн. від реалізованих квартир, одного підвального приміщення та одного господарського приміщення ОСОБА_6 не відобразив у податковій та бухгалтерській звітності підприємства і таким чином ухилився від сплати 537 731 грн. податку на прибуток та 638 463 грн. податку на додану вартість.

Крім того, не припиняючи вчиняти злочини, маючи на меті мінімізувати податкові зобов`язання, ОСОБА_6 вирішив скористатися послугами підприємств, які були створені з метою прикриття незаконної діяльності, зокрема ТОВ «Фрі-лайф» ().

Протягом липня-серпня 2015 року ОСОБА_6 , шляхом проведення безтоварних операцій нібито придбавав у ТОВ «Фрі-лайф» транспортні послуги та будівельні матеріали (борт, керамічна плитка грес, комплект заготовки піддонів, ротбанд), внаслідок чого ним було сформовано штучний податковий кредит на суму 89 тис. 760 грн.

Неправомірність дій ОСОБА_6 стосовно приховування об`єкта оподаткування з податку на прибуток та заниження бази оподаткування з податку на додану вартість впродовж 2015-2017 року встановлено проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Фрі-лайф», за результатами якої виявлено порушення вимог п.44.1, 44.2 ст.44, п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст. 135, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та донараховано податків на загальну суму 1 млн. 346 тис. 729 грн., що є значним розміром.

Таким чином ОСОБА_6 , діючи всупереч згаданих норм Податкового кодексу України, ухилився від сплати 618 тис. 506 грн. податку на прибуток та 728 тис. 223 грн. податку на додану вартість, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів на загальну суму 1 млн. 346 тис. 729 грн. податків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив суду, що він дійсно перебував на посаді директора ТОВ «Кредо ІФ» впродовж 2015-2016 років. Він займався питаннями продажу нерухомого майна в АДРЕСА_2 , і як керівник відповідав за достовірність і повноту бухгалтерського обліку та податкової звітності, а також правильність нарахування і сплати податкових зобов`язань. З метою виконання певних робіт щодо оформлення документів з реалізації квартир, надав довіреність на представлення інтересів товариства ОСОБА_7 , яка раніше була засновником та співвласником товариства і не знала про його наміри. За його вказівкою упродовж 2015-2016 років, на підставі довіреності ОСОБА_7 , було реалізовано за готівкові кошти 12 квартир, одне підвальне приміщення та одне господарське приміщення вищевказаним громадянам. Він дійсно отримав готівкові кошти в сумі 3 млн. 830 тис. 777 грн. від реалізованих квартир, одного підвального приміщення та одного господарського приміщення, однак він не відобразив їх у податковій та бухгалтерській звітності підприємства і таким чином ухилився від сплати 537 731 грн. податку на прибуток та 638 463 грн. податку на додану вартість. Крім того, він мінімізував податкові зобов`язання, тому скористався послугами підприємств, які були створені з метою прикриття незаконної діяльності, зокрема ТОВ «Фрі-лайф». Тому протягом липня-серпня 2015 року він, шляхом проведення безтоварних операцій нібито придбавав у ТОВ «Фрі-лайф» транспортні послуги та будівельні матеріали, внаслідок чого він сформував штучний податковий кредит на суму 89 тис. 760 грн. Крім того пояснив суду, що внаслідок вищевказаних дій він дійсно ухилився від сплати 618 тис. 506 грн. податку на прибуток та 728 тис. 223 грн. податку на додану вартість. Розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст.212 ч.1 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинені службовою особою товариства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, враховуючи висновок органу пробації, відповідно до якого в обвинуваченого середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ст.212 ч.1 КК України у виді штрафу.

Вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.212 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1