УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/8981/15-к

Провадження №: 1-в/755/298/18

"02" жовтня 2018 р.
м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала клопотання/заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком суду, встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком суду за правилами ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VIII (з урахуванням принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи»), так як він засуджений 31.08.2018 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України, до 4 років 180 днів позбавлення волі. Він був попередньо ув`язнений, а тому просив зарахувати йому термін з 10.05.2018 до 31.09.2018 з розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Позиція сторін

У судовому засіданні заявник своє звернення підтримав, уважав за доречне задовольнити з наведених ним передумов та з огляду на норми ст.ст. 4, 5 КК України.

Прокурор уважав за можливе звернення заявника задовольнити частково, а саме зарахувати йому у строк відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2018 термін його попереднього ув`язнення за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2018, у період з 05.05.2018 до 05.06.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі враховуючи правову позицію ВП ВС у справі № 663/537/17 (постанова від 29.08.2018).

Встановлені судом обставини

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2018 у справі № 755/8981/15-к ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Ірпінського районного суду Київської області від 05.05.2018 остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 180 (ста вісімдесяти) днів позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислено з моменту постановлення вироку, тобто з 31.08.2018, із зарахуванням в цей строк терміну відбутого в частині покарання за попереднім вироком Ірпінського районного суду Київської області від 05.05.2018 за правилами ст. 72 КК України.

У час постановлення вироку від 31.08.2018 діяла стаття 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII. Заявника визнано винуватим у вчиненні злочину, що мав місце 31.12.2014.

Вироком Ірпінського районного суду Київської області від 05.05.2018 у справі № 367/9359/16-к заявника визнано винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2018 остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 180 (ста вісімдесяти) днів позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислено з моменту постановлення вироку, тобто з 05.05.2018, із зарахуванням в цей строк терміну попереднього ув`язнення з 22.11.2016 до 31.05.2017 з розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто за правилами ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VIII.

На час постановлення вироку від 05.05.2018 діяла стаття 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII. Заявника визнано винуватим у вчиненні злочину, що мав місце 19.11.2016. У якій редакції ст. 72 КК України обраховувати строк з 05.05.2018 до часу набрання вироком законної сили, тобто 05.06.2018, у цьому вироку не визначено.

У рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР № 0018348 від 31.12.2014 заявник під вартою не перебував.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження порушенного за цим зверненням та саме кримінальне провадження унесене до ЄРДР № 0018348 від 31.12.2014, у якому ухвалено вирок від 31.08.2018 у справі № 755/8981/15-к, приходить до наступного.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2018 у справі № 755/8981/15-к ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України було визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Ірпінського районного суду Київської області від 05.05.2018, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 180 (ста вісімдесяти) днів позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, у цьому випадку, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тобто, є дійсним факт необхідності зарахування покарання, відбутого частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З урахуванням того, що попереднє ув`язнення під варту є однією з форм позбавлення волі і являє собою примусову ізоляцію громадянина у відповідності з кримінально-процесуальним законодавством в спеціально призначених для цього установах. Воно носить тимчасовий характер і застосовується щодо обвинувачуваного, підсудного, підозрюваного у скоєнні злочину, за який може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, а також засудженого, стосовно якого вирок не вступив у законну силу.

Попереднє взяття під варту як запобіжний захід має процесуальний характер, тобто є засобом примушення людини. Від покарання у вигляді позбавлення волі попереднє взяття під варту відрізняється метою, з якою воно призначене. Якщо позбавлення волі як захід покарання є не тільки карою за вчинений злочин, а й засобом виправлення засуджених, то взяття під варту застосовується для того, щоб обвинувачуваний не міг ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню істини, вчинити новий злочин.

За змістом ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", взяття під варту застосовується у тому числі відносно засудженого до вступу вироку в законну силу.

Тобто, заявник, у цій ситуації, перебував під попереднім ув`язненням, як засуджений з часу постановлення вироку Ірпінського районного суду Київської області від 05.05.2018, до моменту набрання ним законної сили, а саме з 05.05.2018 до 05.06.2018 включно.

З урахуванням того, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 сформувала правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) у такому ракурсі, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, а якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, бо у такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію, а тому застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

У цій ситуації, заявник кожен із злочинів вчинив до 20 червня 2017 року (включно), а тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої.

Також до заявника, як особа, яка вчинила злочини до 20 червня 2017 року (включно), продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, а саме у період з 05.05.2018 до 05.06.2018, а тому до нього у силу зворотної дії кримінального закону в часі під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає застосуванню також ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, бо у такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію, а тому застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

З огляду на наведене, суд уважає за доречне зарахувати заявнику у строк відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2018 у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР № 0018348 від 31.12.2014, термін його попереднього ув`язнення за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2018, у період з 05.05.2018 до 05.06.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Підстав для зарахування у такому порядку строку його перебування під вартою з 06.06.2018 до 31.09.2018 передумов немає, так як з цього часу заявник відбував відповідне покарання за вироком суду, який вступив у законно силу, а у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР № 0018348 від 31.12.2014 до нього запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не застосовувався.

Період з 22.11.2016 до 31.05.2017 і так зарахований вироком Ірпінського районного суду Київської області від 05.05.2018 у справі № 367/9359/16-к з розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто за правилами ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838-VIII, а тому здійснювати повторний залік цього ж періоду підстави відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд постановив :

клопотання задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2018 у рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР № 0018348 від 31.12.2014, термін його попереднього ув`язнення за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2018, у період з 05.05.2018 до 05.06.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 13:00 год. 05.10.2018.

С у д д я : ОСОБА_1