Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6290/17
Провадження № 1-кп/758/471/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2018 року Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001352, внесеного до ЄРДР 29.03.2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженця Чернігівської області, громадянина України, маючого середню освіту, проживаючого в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , працюючого слюсарем з ремонту рухомого кладу ДВРЗ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 12.04.2017 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

29.03.2017 приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував біля технічної будівлі КМП «Виноградар», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Свободи, 17-Б., де побачив зачинені металеві двері. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до вказаного приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до металевих дверей вказаної будівлі та пересвідчившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, за допомогою металевого прута, який мав при собі, зламав навісний замок та проник у середину приміщення. Перебуваючи у технічному приміщення КМП «Виноградар», останній повторно, таємно викрав велосипед марки «Ардіс» вартістю 5000 грн., 4 (чотири) автомобільні шини виробництва «Nokian» модель «Nakkapeliitta 5» із металевими дисками, вартістю 3240 грн., каністру з 20 (двадцятьма) літрами бензину А-95, вартістю 500 грн., які належать ОСОБА_8 , та вийшов з указаного приміщення з викраденим майном.
Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму приблизно 8700 грн
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України не визнав, не визнав фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що 29.03.2017 року о 04 год. 00 хв. він йшов від дружини, знайшов колеса, каністру, велосипед, перчатки, лом. Все лежало в купі. Він взяв колесо і відніс його метрів за 10 на дитячий майданчик. Потім пішов за всім іншим, його вдарили. За адресою: м. Київ, пр.-т. Свободи, 17-Б його притягнули свідок ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 , вони його побили.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що вона працює двірником, 29.03.2017 року близько 04 години прийшла до «Еко-маркету», їй зателефонував син ОСОБА_9 та сказав, що її пограбували. Через хвилин 5-10 вона була на місці. Там побачила обвинуваченого, поліцію, двох її синів та свата. На місці вони знайшли прут яким було зламано замок. В приміщенні нічого не було, обвинувачений все виніс.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що з потерпілою перебуває в родинних стосунках. В той день, по дорозі на роботу він побачив, як обвинувачений віз колеса. Пройшовши метрів 15-20 він побачив каністру та два «таврійські» колеса, їх йому показував син потерпілої, у зв`язку з чим про все повідомив ОСОБА_9 по телефону. Обвинувачений пропонував повернути речі, а його відпустити, однак син потерпілої ОСОБА_9 сказав, що будемо чекати поліцію.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що потерпіла ОСОБА_8 його матір, з обвинуваченим ні в яких відносинах не перебуває. 29.03.2017 року зранку прокинувся збиратись на роботу, йому зателефонував ОСОБА_13 , який є його тестем та сказав, що побачив на вулиці його каністру. Він підійшов, побачив колеса, сказав тестю стояти на місці, а сам відійшов та побачив обвинуваченого, який йшов з «знайомим» велосипедом. Обвинувачений намагався втекти з місця вчинення злочину, вони його не відпустили та передали поліції, коли вона приїхала.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що з обвинуваченим ні в яких відносинах не перебуває, з потерпілою перебуває в родинних стосунках. Йому подзвонив брат та попросив підійти до нього, прийшовши він побачив обвинуваченого, брата та ОСОБА_15 . Обвинувачений почав тікати, однак брат його затримав та привів назад. Викрадене майно належало матері.
Згідно протоколу затримання від 29.03.2017 року моментом фактичного затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є 29.03.2017 року о 04 год. 45 хв. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.03.2017 року слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_16 прийнято заяву ОСОБА_8 про те, що 29.03.2017 року приблизно о 04 год. 00 хв. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом злому металевого замка проникла до приміщення ЖЕКУ, звідки таємно викрала велосипед марки «Ардіс», 4 автомобільних шини та каністру з 20 л. бензину, чим своїми діями спричинив матеріальну шкоду. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу огляду місця події від 29.03.2017 року слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_16 , в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , потерпілої ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 , експерта ОСОБА_19 проведено огляд приміщення ЖЕКУ, яке розташоване біля будинку № 17-Б по пр.-т. Свободи в м. Києві. Вхід до приміщення здійснюється через металеві двері, які на момент огляду відчинені. Біля входу в приміщення на землі виявлено безліч слідів взуття, які було сфотографовано. Дані сліди виявлено на піску. При огляді дверей приміщення виявлено пошкоджений замок, якого на момент огляду немає. В самому приміщенні знаходиться інвентар двірників, сіль, віники, вікна та двері. Близько 10 метрів від приміщення виявлено громадянина ОСОБА_6 , який на момент огляду одягнений в чорні спортивні штани та коричневу куртку, взутий в чорні кеди з білою підошвою, ззовні схожою на сліди виявлені біля дверей приміщення. Біля вказаного громадянина знаходиться велосипед марки «Ардіс» чорного кольору з сіро-червоними полосами на рамі, 4 автомобільних колеса, 4 металевих диски, пластмасова каністра з ємкістю 20 л. з рідиною з характерними ознаками бензину. Біля коліс знаходиться металевий прут з ребристою поверхнею довжиною приблизно 1 м. та 2 шкіряних рукавички чорного кольору. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, суд визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку експерта № 12-4/444тв від 28.04.2017 року «…Ринкова вартість викраденого наступного майна на момент вчинення кримінального правопорушення станом на 29.03.2017 року: пластмасової каністри та 20 літрів бензину А-95, який знаходиться в каністрі, могла становити 633,80 грн.; велосипеду марки «Ардіс» могла становити 3000,00 грн…». Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд також визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку експерта № 12-4/444 від 27.04.2017 року «…Ринкова вартість викраденого наступного майна, а саме чотирьох автомобільних шин виробництва «Nokian» модель «Nakkapeliitta 5» з дисками, на момент вчинення кримінального правопорушення станом на 29.03.2017 року могла становити 3240,00 грн. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд також визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2017 року свідок ОСОБА_11 впізнав особу зображену на фотознімку № 1, яка 29.03.2017 року близько 04 год. 30 хв. перебувала за адресою: м. Київ, пр.-т. Свободи, 17-Б та везла на велосипеді «Ардіс» автомобільні колеса з дисками та каністру із під пального. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд також визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 220 від 11.04.2017 року « ОСОБА_20 на період часу, до якого відноситься правопорушення, у відношенні якого він підозрюється, яким-небудь стійким хронічним і тимчасовим хворобливим психічним розладом не страждав, а виявляв Психічний розлад у вигляді емоційно-нестійкого розладу особистості (F60.3) і за своїм психічним станом тоді він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_20 у даний час яким-небудь стійким хронічним психічним розладом теж не страждає, а виявляє Психічні розлади у вигляді емоційно-нестійкого розладу особистості (F60.3) і за своїм психічним станом зараз він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_20 за своїм психічним станом не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_20 алкогольною і якою-небудь наркотичною залежністю не страждає; виявляє ознаки Епізодичного поєднаного вживання наркотичних речовин (F19.1) і не потребує проведення йому протиалкогольного чи протинаркоманічного лікування. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд також визнає належними, допустимими і достовірними.
Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 87 КПК України недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у приміщення, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, з врахуванням того що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною.
Обираючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.3 ст.185, КК України, а саме, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, останнього разу 12.04.2017 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, працюючий слюсарем, проживаючого в цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючий, перебуває на обліку у лікаря психіатра Бобровницької ЦРЛ з 2016 року, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується негативно.
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обтяжуючою покарання обставиною є рецидив злочину, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, з урахуванням вчиненого злочину, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд приходить до висновку що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Враховуючи що 12.04.2017 року Подільським районним судом м. Києва ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, а як регламентовано ст. 70 КК України, а також п 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Вирішуючи питання про зарахування у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 час його перебування під вартою під час попереднього ув`язнення, суд проаналізував правові висновки, які зроблені в рішеннях Верховного Суду з цього питання.
Так, суд вивчив правові позиції, висловлені в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 759/19973/15-к про тлумачення принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи» та принципу прямої дії закону, та який вважав, що згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-V111 від 26 листопада 2015 року) зараховується у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення до 20 червня 2017 року включно, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, рахується час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції Закону України №2046-V111 від 18 липня 2017 року).
Судом також вивчено, що відповідно до висновків щодо правозастосування, які містяться у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 440/853/17 та від 29 березня 2018 року № 552/1164/17, у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Суд, беручи до уваги, що діяння, яке пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_6 вчинене 29.03.2017 року та за станом на 20 червня 2017 року він мав право на застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, йому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту та до дня набрання вироком законної сили у строк покарання, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
При цьому суд виходить з наступного.
Так, ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено у такій редакції:
"Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях ст. 5 КК України. Так, ч. 2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.
Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).
Кримінально-правові відносини - це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державною і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.
Цивільний позов не заявлявся.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно ч 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 12.04.2017 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту затримання, тобто з 29.03.2017 року.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання а саме 29.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до набрання вироком законної сили, якщо запобіжний захід не буде змінено.
До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, поклавши на останнього обов`язок - повідомляти суд про зміну місця проживання.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.
Стягнути з ОСОБА_6 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 1 087, 57 грн.

Накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.03.2017 року арешт на велосипед марки «Ардіс», 4 автомобільні шини марки «Нокіан» із металевими дисками, пластмасову каністру з 20 (двадцятьма) літрами бензину А-95, металевий прут скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню велосипед марки «Ардіс», 4 автомобільні шини марки «Нокіан» із металевими дисками, пластмасову каністру з 20 (двадцятьма) літрами бензину А-95 повернути потерпілій ОСОБА_8 , як законному власнику, металевий прут знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1