У Х В А Л А

Іменем України

№ 742/1602/16-к № 1-в/610/259/2018

м. Балаклія 27.08.2018 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: ОСОБА_1

за участі

представника ПВК (№ 17): ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17) спеціалізована туберкульозна лікарня» (далі - ПВК (№ 17) та спостережної комісії Балаклійської РДА Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, судимого 5 разів, крайній раз

засудженого:

14.06.2016р. Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 4р. позбавлення волі, з урахуванням ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 22.08.2016р., строк попереднього ув`язнення зарахований за правилами ч. 5 ст. 72 КК України,

початок строку відбування покарання 07.04.2016р., кінець 23.11.2019р., не відбута частина покарання 1 рік 02 місяці 27 днів,

в с т а н о в и в:

Подання обґрунтоване тим, що засуджений відбув необхідну частину строку покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений просив розглянути подання за його відсутності, підтримавши його, про що надав письмову заяву. Представник належним чином повідомленої спостережної комісії в судове засідання не з`явився. Їх неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Представник ПВК (№ 17) та прокурор подання підтримали.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дійсно, засуджений 22.07.2018р., з урахуванням правил ч. 5 ст. 72 КК України, відбув необхідні 2/3 частини строку покарання.

З 17.09.2016р. відбуває покарання в Покровської ВК (№ 17), де характеризується позитивно, має 5 заохочень.

Як убачається з досліджених судом матеріалів, від імені засудженого існує заява від 11.01.2018р. про бажання приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та заява від 03.01.2018р. про бажання стати членом ради колективу засуджених. Однак ці заяви відповідно до правил діловодства в ПВК (№ 17) не зареєстровані, тому суд оцінює їх критично, оскільки не можливо по за розумним сумнівом встановити їх допустимість і достовірність участі засудженого у цих заходах. Не спростовано можливість оформлення цих документів «заднім числом». Не надано доказів про реалізацію цих заяв у вигляді наказів, протоколів, рішень тощо у встановленому для цього порядку. Більш того, навіть таких документів не надано на підтвердженні доводів про участь засудженого у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Доводи про працевлаштування засудженого на добровільних засадах нічним днювальним відділенні приблизно з 03.01.2018р. також не підтверджені допустимими доказами у вигляді зареєстрованих за правилами діловодства заяв засудженого про бажання безоплатного працевлаштування, наказами про працевлаштування тощо.

Завдана потерпілому матеріальна шкода відшкодована одноразово лише 31.07.2018р., до цього з 2016р. до її відшкодування засуджений не приступав. Відшкодування відбулося під час процедури вирішення питання про можливість внесення до суду цього подання.

За попередньою характеристикою від 17.03.2017р. засуджений зарекомендував себе неоднозначно, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально відносився до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачав суспільної необхідності до їх виконання.

Поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним цього покарання.

ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягнутий вже в 5-те; має 4 не знятих і не погашених в установленому законом порядку судимостей; 3-чі умовно-достроково звільнявся від відбування покарання (підставою для чого є переконання адміністрації ВК і суду у тому, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення), тобто з аналогічних даному поданню підстав, однак продовжував вчиняти нові злочини, з них 2 рази в період відбування покарання після УДЗ, та вчинив злочин невдовзі після першого УДЗ.

На переконання суду ці дані про його особу і значний кримінальний досвід свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002р. «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У своїй сукупності дані про особу засудженого та його поведінку переважно свідчать про те, що позитивно він себе почав проявляти фактично лише з кінця 2017р., що свідчить про те, що засуджений пристосовується, позитивно почав себе проявляти лише перед відбуттям необхідної частини покарання для УДЗ.

На даного засудженого застосовані судом заходи покарання, метою якого також є і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, не мають свого очікуваного та дієвого впливу.

Він знецінив свої обіцянки та завіряння у своєму розкаянні, щирості та не поверненні до злочинної діяльності, про що раніше вже неодноразово завіряв суд та адміністрацію ВК.

Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу, не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують його особу.

Поведінку засудженого, яка стала підставою для внесення даного подання, на основі сукупності даних про особу засудженого і його значний злочинний досвід, суд розцінює як штучне намагання в черговий раз створити про це враження перед адміністрацією ВК та судом, намагання маніпулювати системою на свою користь, кінцевою метою якою є отримання для себе преференцій в умовах утримання, чергового УДЗ, тощо.

Абсурдно буде стверджувати, що відбуваючи чергове покарання після застосування УДЗ цей засуджений в черговий раз сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Можливо він лише стає на цей шлях.

Не знайшли в суді свого підтвердження доводи про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці вже довів своє виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

А тому його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст.ст. 537-539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні подання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення, через Балаклійський районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1