Справа № 202/1977/18
Провадження № 1-кс/202/2706/2018
УХВАЛА
Іменем України

25 червня 2018 року Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, працюючого заступником директора ПП «Зігфрід-М», перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000013, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_5 та раніше знайомого йому ОСОБА_7 винник злочинний умисел, спрямований на заволодіння за попередньою змовою групою осіб квартирою АДРЕСА_3 , загальною площею 53,1 кв.м., вартість котрої становить 642 258,00 грн.
Право власності на вказану квартиру на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 30.07.1993 року належало ОСОБА_8 , спадкоємцем якої є ОСОБА_9 .
Відповідно до спільного злочинного умислу ОСОБА_7 повинен був виконувати роль обдарованого, набути право власності на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_9 .
У подальшому, 30.01.2018 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 для виконання умислу, направленого на придбання права на майно шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, надав ОСОБА_7 підроблені документи необхідні для оформлення права власності на зазначену квартиру, а саме договір дарування квартири №ВЕХ 231625 від 02.04.2008 року від ОСОБА_8 на ОСОБА_7 .
Далі, 30.01.2018 року, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на отримання права власності на майно шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи намір на придбання шляхом обману права на майно в особливо великих розмірах, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не вчиняла правочину щодо передання йому прав на вказану квартиру, надав приватному нотаріусу Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_10 завідомо підроблений документ - договір дарування квартири №ВЕХ 231625 від 02.04.2008 року та особисто підписав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на вищезазначену квартиру.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив правочин щодо реєстрації за собою права власності на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_5 , вартість, якої становить 642 258,00 грн.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 , вчинених за попередньою змовою з ОСОБА_5 , що виразилися у придбанні права на майно шляхом обману, в особливо великих розмірах, потерпілому ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 642 258,00 грн.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у придбанні права на майно шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім того, 30.01.2018 року у невстановлений час, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на отримання права власності на майно шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи намір на придбання шляхом обману права на майно в особливо великих розмірах, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не вчиняла правочину щодо передання йому прав на зазначену квартиру, надав приватному нотаріусу Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_10 завідомо підроблений документ - договір дарування квартири №ВЕХ 231625 від 02.04.2008 року від ОСОБА_8 на ОСОБА_11 та особисто підписав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на вищезазначену квартиру.
Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_5 використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме вказаний договір дарування квартири №ВЕХ 231625 від 02.04.2008 року.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у використанні завідомо підробленого документа, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України.
Далі у ОСОБА_5 , діючого умисно за попередньою змовою з ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, винник злочинний умисел, спрямований на заволодіння 20000 (двадцятьма тисячами) доларів США, шляхом продажу майна, а саме, квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_5 , загальною площею 53,1 кв.м., вартість котрої становить 642 258,00 грн., право власності на котру 30.01.2018 року злочинним шляхом зареєстровано за ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 .
У подальшому 05.03.2018 року ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу прибув до приміщення ріелторського агентства «Домінанта», офіс котрого розташований за адресою: АДРЕСА_6 , де було укладено договір від 05.03.2018 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , відповідно до умов котрого ОСОБА_7 зобов`язується передати у власність кв. АДРЕСА_3 , а ОСОБА_12 зобов`язується сплатити вартість вказаної квартири в сумі еквівалентній 20000 (двадцять тисяч) доларів США за офіційним курсом Національного банку України до 19.03.2018 року.
В цей же день, тобто 05.03.2018 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що еквівалентно 530718,00 (п`ятсот тридцять тисяч сімсот вісімнадцять) гривень, що у 624 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром, шляхом обману, у приміщенні ріелторського агентства «Домінанта» отримав від потерпілої ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що еквівалентно 26 535,00 (двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять п`ять) гривень, в рахунок оплати вартості зазначеної квартири.
Однак внаслідок того, що ОСОБА_12 відмовилась від укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_7 , злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі співучасників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у незакінченому замаху на заволодінні майном шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
За сукупністю скоєних злочинів, дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
23.06.2018 року, о 07:55 год., в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 .
23.06.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено наявні ризики, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, а також, враховуючи те, що за місцем реєстрації не проживає, внаслідок вчиненого ним злочину завдано матеріальну шкоду в особливо великому розмірі, котру не відшкодовано; при затриманні намагався втекти, чинив опір працівникам поліції, завдав їм тілесні ушкодження, також ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 з 01.03.2014 року по 31.08.2015 року обіймав посади в органах внутрішніх справ, зокрема, інспектора громадської безпеки лінійного відділу на станції Верхівцеве ЛВ на станції Дніпропетровськ УМВС на Придніпровській залізниці, а тому обізнаний у способах та методах ведення оперативно-розшукової діяльності, конспіративних заходів тощо. Крім того, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місце знаходження оригіналу підробленого договору дарування квартири №ВЕХ 231625 від 02.04.2008 року, котрий використав підозрюваний, досудовим розслідуванням на даний час не встановлено. Також підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, які надають викривальні свідчення щодо ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі анкетні дані потерпілих та свідків. Підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у котрому підозрюється, оскільки вже вчиняв спроби реалізувати незаконно придбане майно, а також співучасники злочину після невдалої спроби реалізації вказаної квартири продовжили вчиняти активні дії, спрямовані на її продаж.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України відмовився від будь- яких пояснень.
Вислухавши учасників судового процесу, у тому числі і захисника, який просив відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на незаконність затримання ОСОБА_5 , необґрунтованість пред*явленої йому підозри, відсутності доказів існування ризиків, на котрі вказують слідчий і прокурор, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000013, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як видно із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Проте при розгляді клопотання слідчим і прокурором не доведено обставин, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою та не є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Ураховуючи ту обставину, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає однією сім`єю з жінкою без реєстрації шлюбу, працює заступником директора ПП «Зігфрід-М», раніше не судимий; докази переховування підозрюваного від органу досудового розслідування відсутні; наявність обставин, що свідчать вплив на свідків і потерпілого у справі, які допитані органом досудового розслідування, також не встановлено, вважаю за доцільне обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1. Прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою.
2. Не залишати цілодобово місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_7 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
3. Повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Ухвала діє до 21 серпня 2018 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1