Справа № 202/2133/18
Провадження № 1-кс/202/1532/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000535 від 07.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2018 року до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В клопотанні зазначено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000535 від 07.03.2017 за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин в місцях масового перебування громадян, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений у місцях масового перебування громадян у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбав фрагмент полімерної трубки, що містив кристалічну речовину кольору «ПАЛЕВИЙ 20.0-8/4», масою 0,0701 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,0427 г, яку почав незаконно зберігати при собі до 05.02.2018.

05 лютого 2018 року в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_6 було надано 6 купюр номіналом 50 гривень, серед яких була купюра з номером СЖ 6748187.

05.02.2018 о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі раніше придбаний ним фрагмент полімерної трубки, що містив кристалічну речовину кольору «ПАЛЕВИЙ 20.0-8/4», масою 0,0701 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,0427 г, прибув на ділянку місцевості, розташовану біля будинку 18 по вул. Тухачевського в м. Кривий ріг Дніпропетровської області, тобто в місце масового перебування громадян, де в зазначений час зустрівся з ОСОБА_6 , анкетні дані якого змінено. Після чого, ОСОБА_5 о 15 годині 00 хвилин передав ОСОБА_6 фрагмент полімерної трубки, що містив кристалічну речовину кольору «ПАЛЕВИЙ 20.0-8/4», масою 0,0701 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,0427 г, отримавши вищезазначений предмет ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитися на вищезазначеній ділянці місцевості, діючи в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, передав ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 300 гривень, шістьма купюрами по 50 гривень. Таким чином ОСОБА_5 незаконно збув психотропну речовину у місці масового перебування громадян.

В подальшому придбаний у ОСОБА_5 фрагмент полімерної трубки, що містив кристалічну речовину кольору «ПАЛЕВИЙ 20.0-8/4», масою 0,0701 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,0427 г, ОСОБА_6 , в цей же день, тобто 05.02.2018 року в період часу з 15 години 05 хвилин по 15 годину 13 хвилин добровільно видав працівникам поліції, діючи в рамках негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

В подальшому, 02 березня 2018 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , який знаходився у квартирі АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено купюру номіналом 50 грн серії СЖ 6748187.

02 березня 2018 року в ході проведення обшуку вищезазна квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , також вилучено мобільний телефон «Blackberry», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою № НОМЕР_2 , а також мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою № НОМЕР_4 , якими користувався ОСОБА_5 ..

Вилучені в ході обшуку грошові кошти, мобільні телефони з сім-картами, є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які містять відомості, котрі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, оскільки грошові кошти є підтвердженням незаконного збагачення за допомогою незаконного обігу психотропних речовин; мобільні телефони містять відомості про збут, коло покупців та підтверджують мету збуту та діяльність за попередньою змовою осіб.

Вилучені 02.03.2018 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , а також під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 мобільні телефони з сім-картами, грошові кошти, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

03.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У зв`язку із чим, слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: купюру номіналом 50 грн. серії СЖ 6748187; мобільний телефон «Blackberry», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою № НОМЕР_4 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подала заяву, у якій просив провести судове засідання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику осіб, у власності яких на теперішній час знаходиться майно, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном може бути застосована лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання прокурора про арешт вказаного майна, яке не було тимчасово вилучене, необхідно розглядати без повідомлення підозрюваного, іншого власника майна, їх захисників, представників чи законних представників, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до постанов про визнання речовими доказами від 03 березня 2018 року купюру номіналом 50 грн. серії СЖ 6748187; мобільний телефон «Blackberry», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою № НОМЕР_4 визнано в якості речового доказу по кримінальному провадженню №0000535.

Оскільки, купюру номіналом 50 грн. серії СЖ 6748187; мобільний телефон «Blackberry», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою № НОМЕР_4 , на які просить накласти арешт слідчим, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до приховування, зникнення, втрати, використання відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, що відповідає вимогам ч.4 ст.107 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000535 від 07.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- купюру номіналом 50 грн. серії СЖ 6748187;

- мобільний телефон «Blackberry», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою № НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою № НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1