Справа №573/1986/17
Номер провадження 1-в/573/30/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника Білопільського РВ ДВС ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі заяву засудженого ОСОБА_4 про зняття арешту з рахунку,

ВСТАНОВИВ:
02 травня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про зняття арешту з рахунку, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 березня 2018 року, його засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу, від відбування якого звільнено на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Також цим вироком з нього стягнуто: на користь потерпілої ОСОБА_6 4281,26 грн. майнової шкоди, 15000 грн. моральної шкоди; на користь управління державної казначейської служби в Сумській області 7111,36 грн. за лікування потерпілої; на користь держави 2670,84 грн. судових витрат. В ході виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №573/1986/17 від 30 березня 2018 року постановою державного виконавця Білопільського РВ ДВС від 12 квітня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, які знаходилися на його рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та на який йому надходила соціальна допомога по безробіттю, що є єдиним джерелом його доходів. Вважає вказану постанову протиправною, такою що порушує його права, а таму просить зняти арешт з вище вказаного рахунку.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 заяву підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 вирішення даної заяви залишив на розсуд суда.

Представник Білопільського РВ ДВС ОСОБА_5 також у вирішенні даної заяви покладається на розсуд суда.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, причин свого неприбуття суду не повідомила, заява про відкладення судового засідання від неї не надходила.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 03 листопада 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 березня 2018 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання у виді штрафу. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 4281,26 грн. майнової шкоди та 15000 грн. моральної шкоди, на користь держави в особі управління державної казначейської служби в Сумській області 7111,36 грн. за лікування потерпілої, а також стягнуто на користь держави 2670,84 грн. судових витрат (а. с. 70-74 матеріалів справи №573/1986/17).

30 березня 2018 року Білопільським районним судом Сумської області, на виконання вказаного вироку від 03 листопада 2017 року, видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_4 4281,26 грн. майнової шкоди та 15000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_7 , 7111,36 грн. за лікування потерпілої на користь держави, 2670,84 грн. судових витрат на користь держави (а. с. 119-121 матеріалів справи №573/1986/17).

Також судом встановлено, що 12 квітня 2018 року державним виконавцем Білопільського РВ ДВС ОСОБА_5 у зведеному виконавчому провадженні щодо примусового виконавчого листа №573/1986/17 від 30 березня 2018 року винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках: ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", Філії Сумського обласного управління АТ "Ощадбанк", АБ "Укргазбанк" (а. с. 6).

З надої заявником довідки Білопільської районної філії Сумського обласного державного центру зайнятості від 27 квітня 2018 року №92 вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у вказаній філії з 12 лютого 2018 року (а. с. 8).

Також ОСОБА_4 має рахунок у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 (а. с. 7).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, на які кошти не може бути звернено стягнення. У вказаному в даній статті переліку відсутня заборона про накладення стягнення на соціальну допомогу з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу інвалідам з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.
Разом з цим статтею 68 Закону визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Як пояснив у судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , єдиним джерелом його доходів є соціальна допомога по безробіттю, рахунок для отримання якої заблоковано у зв`язку з накладенням арешту, а тому він фактично позбавлений засобів для існування, оскільки фактично 100% його допомоги по безробіттю заблоковано на рахунку у банку. А на інших банківських рахунках кошти відсутні.

В той же час, ОСОБА_4 не надано суду будь-яких доказів того, що він дійсно отримує допомогу по безробіттю і що вона перераховується на його рахунок, відкритий у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Крім того, ОСОБА_4 не надав суду доказів на підтвердження того, що допомога по безробіттю є єдиним його дежерелом доходу.

За таких обставин суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 про зняття арешту з рахунку задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зняття арешту з рахунку відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя