Справа № 442/6209/18
Провадження № 1-кс/442/1542/2018
У Х В А Л А
Про арешт майна

15 вересня 2018 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на майно, яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001981, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме вирізку з рушника з плямами РБК, три вирізки з килима спальної кімнати, два ножі та лезо, виявлені під матрасом та деревяним бильцем, ніж зі слідами РБК, які вилучені в ході здійснення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 .
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття в судове засідання власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
У ч. 2 ст. 168 КПК України зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку квартири майно, яке є речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідча суддя,
у х в а л и л а:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на вирізку з рушника з плямами РБК, три вирізки з килиму спальної кімнати, два ножі та лезо, виявлені під матрасом та дерев`яним бильцем, ніж зі слідами РБК, які вилучені в ході здійснення в період 14-15 вересня 2018 року обшуку в квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідча суддя ОСОБА_1