Справа № 362/6550/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/585/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 07.06.2018
ВИРОК
Іменем України

7 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 квітня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ташкент, Узбекистан, громадянина України, працюючого водієм хлібозаводу «Кулиничі», з повною загальною освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4250 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Цим же вироком вирішено питання щодо судових витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 15.09.2017 року близько 17 год. 30 хв., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «КАМАЗ», державний № НОМЕР_1 , та рухаючись на ньому по вул. Джерельна в м. Василькові Київської області, будучи неуважним, невірно оцінивши дорожню обстановку та дорожні умови, допустив наїзд на гр. ОСОБА_8 , котра в цей час знаходилась на узбіччі біля будинку №15.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження: великі гематоми нижніх третин обох гомілок, голіностопних суглобів і лівої ступні, крайової, відривний перелом заднього краю лівої таранної кістки, що виникли внаслідок дій у вказані частини тіла потерпілої тупих предметів, та кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості загоєння більше 21 дня.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні, не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, просить вирок суду в цій частині скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4250 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначає, що судом не враховано вимог ст. 55 КК України. Крім того, суд першої інстанції не врахував підвищений ступінь небезпеки злочину та факт керування ОСОБА_7 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Разом із тим, при призначенні обвинуваченому додаткового покарання, суд першої інстанції припустився помилки.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Так, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні додаткового покарання ОСОБА_7 вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався і в порушення даних вимог закону без достатніх обґрунтованих підстав призначив обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, що є не конкретним та таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що при призначенні покарання суд врахував конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого. Судом також враховано обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) … призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні обвинуваченому додаткового покарання судом першої інстанції не достатньо враховано всіх обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_7 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, судом не враховано підвищений ступінь суспільної небезпеки злочину, який вчинено з грубим порушенням ПДР України, що призвело до спричинення потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень: великі гематоми нижніх третин обох гомілок, голіностопних суглобів і лівої ступні, крайової, відривний перелом заднього краю лівої таранної кістки, що виникли внаслідок дій у вказані частини тіла потерпілої тупих предметів, та кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що додаткове покарання ОСОБА_7 за вчинений злочин у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки буде відповідати вимогам кримінального закону і є необхідним та достатнім для досягнення його мети.

За змістом ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду - скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4250 ( чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

В решті вирок залишити без зміни.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: