Справа № 467/584/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000160, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоградівка Селідівського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07 червня 2010 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 121 КК України.

Із клопотання вбачається, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що 30 травня 2018 року, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з існуючих раніше неприязних відносин. В ході конфлікту, який відбувався в кімнаті вказаного домоволодіння ОСОБА_4 правою рукою з кишені своїх штанів дістав кухонний ніж, лезом якого наніс один колотий удар ОСОБА_7 в область лівої нижньої черевинної порожнини, таким чином спричинивши останньому тілесні ушкодження. В результаті зазначених дій, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани органів черевинної порожнини з пошкодженням лівої долі печінки з внутрішньою кровотечею, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

31 травня 2018 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

31 травня 2018 року, о 10 годині 30 хвилин за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4

31 травня 2018 року о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

31 травня 2018 року постановою прокуратури Миколаївської області здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000160 від 31.05.2018 року за ч. 1 ст. 121 КК України доручено слідчому відділенню Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області у межах одного органу.

01 червня 2018 року ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 години 30 хвилин 30 липня 2018 року.

Так, в клопотанні зазначається, що на даний час продовжують існувати та не змінилися ризики, для запобігання яких необхідне застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме такими ризиками є те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, мається високий ризик того, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Крім того на реальність та надзвичайну високу ступінь вказаних ризиків вказують суспільно небезпечний характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у зв`язку з чим менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Так, ОСОБА_4 будучи раніше судимим за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 121 КК України, звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 4 місяці 20 днів, продовжив злочину діяльність та вчини аналогічне кримінальне правопорушення, не одружений, не має постійного місця проживання, роботи та постійних джерел для існування, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

На теперішній час ризики не зменшились, задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Крім того закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні до закінчення ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо, в зв`язку з тим, що у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних заходів, а саме: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки комплексної криміналістичної експертизи; виконати вимоги ст. 290-291 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати проведення вищезазначених слідчих дій в подальшому будуть мати суттєве значення для всебічного, повного та об`єктивного судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для завершення досудового розслідування.

Прокурор підтримав заявлене клопотання, вважає що підстави, викладені у клопотанні дають право слідчому судді на продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні при вирішенні заявленого клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу у відповідності до положень чинного законодавства відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визнає про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так відповідно до КПК України, підозрюваний та його захисник має право звернутися з клопотанням про заміну запобіжного заходу.

В той же час, суд не відхиляє доводів на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи. (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).

З матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий за тяжкий злочин та злочин середньої тяжкості, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26.06.1991 вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При цьому суд враховує відсутність можливості без продовження строку тримання під вартою, встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вищевказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 свідчать про наявність і на даний час ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищити та/або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим недостатньо застосовувати відносно нього більш м`який запобіжний захід для запобігання цим ризикам, тому суд, з урахуванням положень частини 5 статті 176 КПК України, вважає, що є підстави для продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Також, на даний час неможливо завершити досудове розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки необхідно провести слідчі дії, а саме: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки комплексної криміналістичної експертизи; виконати вимоги ст. 290-291 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

При обранні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розмір застави на підставі ч.4 ст. 183 КПК України не визначався, так як злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 199, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обрану підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000160, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2018 року, продовжити до 30 серпня 2018 року включно.

Строк дії ухвали до 30 серпня 2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1