УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року

м. Київ
справа № 334/2655/16-к
провадження № 51-6130ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - адвоката ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2018 року у кримінальному провадженні №0001235 відносно ОСОБА_5 .
Суть питання
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, без позбавлення права керувати транспортним засобом. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК. Цим вироком задоволено частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 і стягнуто: з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 25000 грн на відшкодування моральної шкоди; з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_6 45159,11 грн витрат за пошкодження автомобіля та 71556,67 грн. витрат на лікування.
Не погоджуючись з вказаним вироком, представник цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2018 року зазначена апеляційна скарга залишена без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.
У касаційній скарзі представник цивільного відповідача адвокат ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначених судових рішень у частині, що стосується вирішення цивільного позову ОСОБА_6 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», та призначення у цій частині нового розгляду в суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства. В обґрунтування зазначених вимог вказується на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, оскільки КПК, а саме ст. 128, передбачено право особи, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, пред`явити цивільний позов до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Разом з тим, обов`язок ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з відшкодування заподіяної ОСОБА_5 шкоди встановлюється не законом, а договірними зобов`язаннями полісом АС/7298048 від 28.05.2017 р.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Оцінюючи доводи касаційної скарги щодо неможливості розгляду цивільного позову особи, яка зазнала майнової шкоди внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, до страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, з посиланням на положення ст. 128 КПК, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Хоча зобов`язання страховика перед особою, яка зазнала шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ґрунтується на договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, воно, по-перше, має похідний характер від делікту (у даному випадку злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК), а по-друге, сама по собі обов`язковість такого страхування визначена Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 21 Закону).
Таким чином, зобов`язання страховика щодо відшкодування особі шкоди, заподіяну її життю, здоров`ю та майну внаслідок ДТП, обумовлюється не тільки наявністю договору, але й вимогами відповідного закону (зокрема, ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
З огляду на викладене, Верховний Суд відхиляє наведені вище доводи касаційної скарги. Інших підстав для скасування оскаржених судових рішень у касаційній скарзі не наведено.
За таких обставин, висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо необхідності стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» шкоди, завданої майну і здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 , у межах страхових сум, зазначених у полісі, на думку Верховного Суду, є обґрунтованими, а ухвалені ними судові рішення законними.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника цивільного відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - адвоката ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2018 року у кримінальному провадженні №0001235 відносно ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3