Дата документу 14.08.2018 Справа № 554/6163/18
Справа 554/6163/18
У Х В А Л А
Іменем України

14 серпня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, посилаючи на те, що 03.08.2018 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення від ст. судового експерта Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_4 про те, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля «КАМАЗ 43101», д.н.з. НОМЕР_1 , було встановлено, що номерне позначення кузова піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника.

Відповідно доповідної записки ст. судового експерта Полтавського НДЕКЦ ОСОБА_4 в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля «КАМАЗ 43101», д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, сірого кольору, що належить ТОВ «Вікоіл ЛТД» (адреса: м. Карлівка, вул. Січових стрільців, 4/д), було встановлено, що номерне позначення двигуна наданого на дослідження автомобіля піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника, шляхом переустановлення таблички з номерним позначенням двигуна.

При виїзді СОГ Полтавського РВП 03.08.2018 року, за адресою: Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Європейська, 164, на території оглядового майданчика, поблизу Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, було проведено огляд місця поді, в ході якого було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль «КАМАЗ 43101», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору. Також було оглянуто та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , згідно якого власником являється ТОВ «Вікоіл ЛТД», що знаходиться за адресою: м. Карлівка, вул. Січових стрільців, 4/д.

04.08.2018 року відомості про вказане кримінальне правопорушення слідчим відділенням Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000920, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В зв`язку з вищевикладеним, під час досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказаний вище автомобіль для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій та експертиз, з метою недопущення внесення технічних змін чи механічного втручання до автомобіля, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження, оскільки дані дослідження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ст.ст. 168, 237 КПК України вилучений автомобіль є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що автомобіль «КАМАЗ 43101», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно, не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, та у зв`язку з необхідністю проведення експертиз комплексного дослідження транспортного засобу, є потреба накладення арешту на автомобіль «КАМАЗ 43101», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , згідно якого власником автомобіля являється ТОВ «Вікоіл ЛТД».

Також в зв`язку з тим, що огляд вищевказаного автомобілю проводився в останній робочий день тижня, після завершення робочого часу, відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебуванням в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій прохала клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «КАМАЗ 43101», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , згідно якого власником автомобіля являється ТОВ «Вікоіл ЛТД», під керуванням ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій.

Визначити місцем зберігання автомобілю «КАМАЗ 43101», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , територію ТОВ «Вікоіл ЛТД», що знаходиться за адресою: м. Карлівка, вул. Січових стрільців, 4/д, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Роз`яснити власнику та володільцю майна, що відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням власника або володільця майна.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1