Справа № 216/2038/17
Провадження 1-кп/216/169/18
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

24 жовтня 2018 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підстави для скасування або зміни обраного запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні, тому що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на теперішній час не встановлено.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили та просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою від 31.03.2017 року Центрально-Міського районного судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який останнього разу продовжено ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.09.2018 року до 31.10.2018 року.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підлягає задоволенню, беручи до уваги конкретні обставини справи та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суддя вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду.
Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, оскільки не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків судового розгляду.
Обвинувачений може може незаконно впливати на свідків.
Крім того, ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений офіційно не працює, тобто у нього відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
При цьому суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що не достатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Тому суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 не наведено вагомих підстав, які б слугували для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 знаходиться на розгляді в Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, строк тримання під вартою спливає 31.10.2018 року, до спливу цього строку судове провадження не буде завершене з об`єктивних причин, оскільки справу ще не призначено до розгляду, в судовому засіданні ще не допитані обвинувачений та свідки, не досліджені матеріали кримінального провадження, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу на теперішній час не має, ризики, які під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а тому, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від суду, обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 331, ч. 2 ст. 369, 371, ст. 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк 60 днів, тобто до 30.12.2018 року.
Визначити розмір застави у розмірі 64 000 (шістдесят чотири тисячі) грн., достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим наступних обов`язків:
- не відлучатися за межі міста Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити до Криворізької УВП №3 УДПС України в Дніпропетровській області.
Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1