Справа № 296/6144/18
УХВАЛА
Іменем України

26 червня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000083, внесеного до ЄРДР 13 травня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 Кримінального кодексу України

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000083 від 13.05.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, у невстановлений слідством день, час, місці та обставинах ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg» з номерним знаком республіки Литва (місце реєстрації Вільнюс) НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також іншими невстановленими слідством особами направлену на заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, 05 вересня 2017 року у період часу близько 21 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідування невстановлений, діючи в межах спільного злочинного умислу, спрямованого на вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також іншими невстановленими слідством особами, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибули на невстановлених слідством автомобілях до території, розташованої неподалік будинку АДРЕСА_1 , де стали очікувати приїзду ОСОБА_7 на вищевказаному автомобілі з метою подальшої реалізації свого злочинного плану.

У подальшому, близько 22 години 30 хвилин 05 вересня 2017 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg» з номерним знаком республіки Литва (місце реєстрації Вільнюс) НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , помітивши приїзд ОСОБА_7 на вказаному автомобілі до будинку АДРЕСА_1 , дочекавшись повної зупинки транспортного засобу, непомітно підійшли до автомобіля та, у час залишення салону автомобіля ОСОБА_7 , вчинили раптовий напад на останнього, нанісши декілька ударів ногами та руками в область ніг та тулуба, від яких останній не втримався та впав на землю, де продовжили наносити останньому удари руками та ногами. У подальшому, помітивши у руці ОСОБА_7 ключі від автомобіля, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg» з номерним знаком республіки Литва (місце реєстрації Вільнюс) НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , застосовуючи фізичну силу, силоміць відібрали з руки ОСОБА_11 ключі від вказаного автомобіля.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, сіли до автомобіля марки «Volkswagen Touareg» з номерним знаком республіки Литва (місце реєстрації Вільнюс) НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , використовуючи силоміць відібрані ключі у ОСОБА_7 , привели двигун у готовність та залишили місце вчинення злочину, тим самим незаконно заволоділи зазначеним транспортним засобом, вартістю 338206,33 грн., чим завдали великої матеріальної шкоди потерпілому.

Окрім того, під час заволодіння автомобілем марки «Volkswagen Touareg» з номерним знаком республіки Литва (місце реєстрації Вільнюс) НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_7 , заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синців та саден на голові, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта №1240 від 04.06.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент заподіяння, тобто вчинили щодо останнього фізичне насильство, що було небезпечним для його здоров`я.

Слідчим, за погодженням прокурора у кримінальному провадженні, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України 26 червня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 289 КК України ОСОБА_4

Обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України є обґрунтованою та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.09.2017 відносно ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 06.09.2017; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.09.2017; висновком судово медичної експертизи №1240 від 04.06.2018; протоколом про результати спостереження за річчю або місцем, (згідно постанови слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , №1447т від 07.09.2017); протоколом обшуку від 13.10.2017 в період часу з 00:15 год. по 04:10 год. за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Квітуча, 18, виявлено та вилучено автомобіль марки «Volkswagen Touareg».

Дослідженням матеріалів досудового розслідування встановлено, що наразі існують ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні (оскільки санкція статті передбачає позбавлення волі строком до 12 років, що може бути причиною того, що підозрюваний під загрозою відбування покарання може переховуватись від органів досудового розслідування. Також на даний час слідством здобуто вагомі докази про вчинення підозрюваним вказаних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити клопотання.

Захисник підозрюваного заперечувала в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

В провадженні слідчого відділу ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000083 від 13.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.187, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 Кримінального кодексу України.

26.06.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом групою осіб, із застосуванням фізичного насильства.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий суддя, вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Всі інші питання фактичних обставин кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_4 за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти безпеки руху та експлуатації транспорту, групою осіб із застосуванням фізичного насильства, а також той факт, що ОСОБА_4 , непрацюючий, тобто немає стійких соціальних зав`язків, з огляду на вірогідність незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилався прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Що стосується оцінки доводів захисника щодо відсутності ризиків у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступних висновків:

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч.3 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, а також враховуючи процесуальну позицію останнього, який не визнає вину, з огляду на вірогідність незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, враховуючи можливість перешкоджання кримінальному провадженню, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава в розмірах, визначених в п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 440 500 грн. (1762 грн. х 250 = 440 500 грн.).

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали до 25.08.2018.

Строк дії ухвали та тримання під вартою обчислювати з 26.06.2018.

Розмір застави визначити у межах 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 440 500 ( чотириста сорок тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Підозрюваний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області №0277 (, МФО 820172 в ГУ ДКСУ у Житомирській області, м. Житомир, банк - ДКС України, м. Київ).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкуватися зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Корольовського районного суду м. Житомира.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст виготовлено 03.07.2018

Слідчий суддя ОСОБА_1