УХВАЛА
Справа № 521/17286/18

Номер провадження:1-кс/521/6559/18

17 жовтня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , за кримінальним провадженням № 0001813 від 01.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено що,01.08.2017 до чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області надійшла заява від представника Одеської міської ради, ОСОБА_4 , в якій вона повідомляє про те, що 12.06.2017 до КП «ЖКС Хмельницький» звернувся гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використав завідомо підроблений документ, а саме ухвалу Приморського районного суду м. Одеса від 12 вересня 2008 року, на підставі якої заволоділи квартирою.

Відповідно до вимог ст. 37 КПК України здійснення повноважень прокурора по даному кримінальному провадженню доручено прокурорам Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, 31.01.2017 КП «ЖКС «Хмельницький» на адресу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради направлена доповідна про те, що на дільниці № 4 КП «ЖКС «Хмельницький» після померлої ОСОБА_7 звільнилася квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності територіальній громаді міста Одеси та знаходиться на балансі та обслуговуванні КП «ЖКС «Хмельницький». Квартира опечатана, ключі знаходяться на відповідальному зберіганні в дільниці № 4 КП «ЖКС «Хмельницький».

Однак, 12.06.2017 до КП «ЖКС Хмельницький» із заявою про внесення змін до особистого рахунку квартири АДРЕСА_1 , звернувся громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 29.10.2003. До заяви були додані фотокопія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 11.04.2017, індексний №84753724 та фотокопія договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2017, засвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 11.04.2017, індексний №84753724, підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , для державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_8 стала копія ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2008, справа №2-3715/2008 про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Однак, вказана ухвала у справі №2-3715/2008 про визнання мирової угоди та будь-яке інше рішення цієї справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні, що свідчить про можливість її підроблення.

Крім того, відповідно до листа Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2017, що у справі під №2-3715/2008 зазначені інші сторони по справі, інший предмет позову та головуючий суддя ОСОБА_11 .

Також, відповідно до листа КП «ЖКС «Хмельницький» від 20.06.2017 квартира АДРЕСА_1 належить житловому фонду місцевих рад та знаходиться на балансі КП «ЖКС «Хмельницький».

Після отримання свідоцтва, власник приватизованого житла має право розпорядитися житлом на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, тощо.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_10 не могла розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 , оскільки вказана квартира не приватизована, а належить житловому фонду місцевих рад.

Також, в інформаційні довідці з Державного реєстру речових прав на не рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутня будь-яка інформація про право власності ОСОБА_10 на вказану квартиру.
Отже, в ході досудового слідства виникла необхідність в накладенні арешту на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,7 кв.м. З метою уникнення його подальшої перереєстрації та незаконного оформлення права власності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, та вважав за необхідне його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, оскільки прокурором доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.
При цьому, прокурором доведено, що є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, а отже, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України.
Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно п.1,3 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або являються предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним оборотом.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Крім того, незастосування заборони на використання вказаного майна, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про арешт майна, задовольнити
Накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,7 кв.м. та заборонити здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначеного майна.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1