Справа № 611/823/18
Провадження № 1-кп/611/74/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкового Харківської області, громадянина України, з повною загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою; АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.09.2007 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 263 КК України до штрафу в сумі 510 грн.; 19.08.2008 року тим же судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 20.02.2009 року тим же судом за ч. 1 ст. 162, ст. 71 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 22.10.2009 року тим же судом за ч. 2 ст. 355, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 11.06.2012 року тим же судом за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 8 місяців 3 днів позбавлення волі; 18.08.2014 року тим же судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ст. 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 23.01.2018 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 та 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , раніше судимий за злочини проти власності, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив злочини, передбачені ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 та 185 ч. 2 КК України, за таких обставин.

28 квітня 2018 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 . В цей час у нього раптово виник умисел на крадіжку кришки каналізаційного люку, розташованого поблизу 2-го під`їзду вказаного будинку, яка належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, умисно, з корисливого мотиву, повторно, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що його дії не будуть ніким помічені, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав із каналізаційного люку кришку ГК ГОСТ 3634-99, ринкова вартість якої, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи від 22.05.2018 року № 2102, складає 189 грн. ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як його протиправні дії були припинені жителем будинку - ОСОБА_6 на відстані 150 м від місця вчинення злочину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 189 грн. 00 коп.

Крім того, 06 травня 2018 року ОСОБА_4 на законних підставах знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_7 , де разом з останнім виконували господарські роботи. Близько 13.00 години ОСОБА_7 відлучився з території вказаного домоволодіння, дозволивши ОСОБА_4 залишитися у його дворі. В цей же день близько 13 години 15 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у дворі вказаного домоволодіння, біля будинку побачив алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів із кришкою, що належить ОСОБА_7 , і в нього раптово виник умисел на крадіжку вказаного бідону.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, із корисливого мотиву, повторно, впевнившись у тому, що його дії не будуть ніким помічені, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 таємно викрав алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів з кришкою, який належить потерпілому ОСОБА_7 . Вартість викраденого бідону, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 01.08.2018 року № 3031, становить 683 грн. 00 коп.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме продав за 200 гривень знайомому ОСОБА_8 .

В результаті зазначених злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальний збиток у сумі 683 грн. 00 коп.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованих йому злочинах визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєних ним злочинів так, як це викладено вище.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності зі ст. 349 ч. 3 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, уважає повністю доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинену повторно, та таємному викраденні чужого майна, (крадіжці), вчиненому повторно, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за статтями 15 ч. 2, 185 ч. 2 та 185 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено: ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, проживає один, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря - нарколога з діагнозом «синдром алкогольної залежності», є інвалідом 3 групи, у вчиненому кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочинів, відшкодування потерпілим збитків шляхом повернення викраденого майна, те, що обвинувачений є інвалідом 3 групи.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає крадіжку майна у потерпілого ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене санкцією статі 185 ч. 2 КК України, у виді позбавлення волі, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги тяжкість вчинених злочинів, ту обставину, що обвинувачений вчинив злочини невдовзі після його звільнення, маючи непогашені і не зняті у встановленому законом порядку судимості за крадіжки чужого майна, суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без його ізоляції від суспільства, а призначення менш суворої міри покарання не матиме достатнього виправного і виховного впливу на обвинуваченого, що суперечить основним завданням кримінального покарання.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Суд, дійшовши висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, вважає за необхідне на підставі ч. 2 статті 124 КПК України стягнути з нього на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 858 грн. 00 коп.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Прокурором заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжного заходу - тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27, зважаючи на те, що підозрюваний, який має слабкі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду, усвідомлюючи можливість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі до 5 років.

Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний, який має слабкі соціальні зв`язки, може переховуватися від суду, зважаючи на те, що йому призначається покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 374 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за статтями 15 ч. 2, 185 ч. 2 та 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

- за статтями 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за статтею 185 ч. 2 КК України - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 до відбування призначити 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня його взяття під варту 19 жовтня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.

Речові докази у провадженні алюмінієвий бідон ємкістю 40 л, що зберігається у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у нього; кришку каналізаційного люку ГК ГОСТ 3634-99, що зберігається у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у нього.

На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1