Справа № 149/761/18
Провадження №1-кп/149/87/18
Номер рядка звіту 37
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
04.05.2018 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Калинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000058 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник, Вінницької області, українця, гр. України, освіта вища, не працюючого, розлученого, на утримані одна малолітня дитина,, жителя АДРЕСА_1 , паспорт гр. України НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , раніше не судимого, не депутата, -
за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

04.02.2018року о 04:00год. ОСОБА_4 перебував поряд із нічним клубом «Малібу», що розташований в м. Хмільник по вул. Перемоги, 3, Вінницької області, де також, крім інших осіб, перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_4 використовуючи нікчемний привід, висловлюючи нецензурною лайкою свою зневагу до ОСОБА_6 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі та поведінки, які знаходять свій вияв убезпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, установлених правил співжиття, спілкування, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незважаючи на те, що за його протиправними діями спостерігають інші люди, підійшов до ОСОБА_6 та безпричинно ударив її правою рукою в область грудної клітини, внаслідок чого остання упала на асфальтобетонне покриття. ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_6 лежала на асфальтному покритті в горизонтальному положенні, стоячи над нею завдав їй ще декілька ударів руками по обличчю.Відповідно до висновків експерта № 12 від 12.02.2018 та №16 віду ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на голові та правій руці, які належать до легких тілесних ушкоджень.
У подальшому, ОСОБА_5 спостерігаючи за тим, як ОСОБА_4 безпричинно спричиняє ОСОБА_6 тілесні ушкодження, бажаючи зупинити протиправні дії нападника підійшла до останнього та намагалась відтягнути його від ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 крайній раз вдарив ногою ОСОБА_6 в область правої стегнової ділянки ноги та направив свої протиправні дії на ОСОБА_5 ..Продовжуючи свої злочинні хуліганські дії, направлені на безпричинне заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 спричинив один удар ногою в область правої стегнової ділянки ноги ОСОБА_5 , внаслідок чого остання упала на ґрунтове покриття, де ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 лежала на ґрунтовому покритті в горизонтальному положенні, стоячи над нею завдав їй декілька ударів руками по обличчю, до втручання сторонніх осіб, які відтягнули нападника та припинили його злочинні дії.Відповідно до висновків експерта № 13 від 12.02.2018 та № 17 від21.02.2018 у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі, правому стегні, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи, неповного зламу коронки першого зубу з права на верхній щелепі, які належать до легких тілесних ушкоджень.
23.02.2018року о 03:00год. ОСОБА_4 перебував поряд із нічним клубом «Малібу», що розташований в м. Хмільник по вул. Перемоги, 3, де також, крім інших осіб, перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_4 , в ході виниклої суперечки із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкодженьостаннім, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс три удари обома руками в область обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, крововиливу та розриву слизової на верхній губі, які відповідно до висновків експерта №27 від 07.03.2018 та №32 від 19.03.2018 належать до легких тілесних ушкоджень.У подальшому, ОСОБА_8 спостерігавши за тим, як ОСОБА_4 спричиняє ОСОБА_7 тілесні ушкодження, бажаючи зупинити протиправні дії нападника підійшов до останнього та в ході конфлікту ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії, потягнувши ОСОБА_8 за капюшон куртки звалив на ґрунтове покриття та в ході боротьби наніс один удар кулаком руки в область обличчя, після чого ОСОБА_8 бажаючи зупинити конфлікт втік від ОСОБА_4 , а саме направився у напрямку торгового центру «Візит», що розташований по вул. Шевченка у м. Хмільник. По дорозі у вказаному напрямку ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_8 та знову, потягнувши за капюшон куртки зваливши останнього на землю, наніс декілька ударів ногами по тулубу останнього, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі з права та крововиливу в білкову оболонку правого ока, які відповідно до висновків експерта №28 від 12.03.2018 та №33 від 19.03.2018 належать до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні злочинів визнає повністю, та просить суд не застосовувати відносно нього міру покарання, пов`язану з позбавленням волі. Цивільний позов заявлений ОСОБА_5 про стягнення з нього моральної шкоди завданої злочином в розмірі 10 000 грн. визнає частково в розмірі 5000 грн. Цивільний позов заявлений ОСОБА_6 до нього про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. визнає частково в розмірі 3000 грн.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що претензій до обвинуваченого матеріального характеру не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. 04.05.2018 року ОСОБА_5 суду надала цивільний позов про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої ОСОБА_4 , в якому посилається на те, ОСОБА_4 вчинив їй моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормального життєвого ритму, які позначили негативні зміни у житті, викликали негативні переживання та спогади, потребу в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, фіксованість уваги на проблемі одужання та правової реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4 , які проявилися у нанесенні тілесних ушкоджень, позивачу (потерпілій) були заподіяні психологічні (моральні) страждання, у зв`язку із вище викладеним ОСОБА_5 в судовому засіданні цивільні позовні вимоги підтримує частково та просить суд стягнути із ОСОБА_4 на її користь завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн.
Потерпіла ОСОБА_6 , в судовому засіданні вказала щодо міри покарання покладається на розсуд суду, претензій до обвинуваченого матеріального характеру не має. 04.05.2018 року суду надала цивільний позов про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої ОСОБА_4 , в якому вказує на те, що протиправними (злочинними) діями ОСОБА_4 вчинив їй моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях. Внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4 , які проявилися у нанесенні тілесних ушкоджень, позивачу (потерпілій) були заподіяні психологічні (моральні) страждання, у зв`язку із вище викладеним ОСОБА_6 в судовому засіданні цивільні позовні вимоги підтримує частково та просить суд стягнути із ОСОБА_4 на її користь завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні вказав, що претензій до обвинуваченого ні морального ні матеріального характеру немає та просить суд, суворо не карати ОСОБА_4 і дати можливість йому виправитись без позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що претензій до обвинуваченого ні морального ні матеріального характеру не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час досудового слідства та судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім показів його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів щодо судових витрат речових доказів, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
Суд з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнає свою вину та просить обмежитись його допитом, думку потерпілих, та прокурора ОСОБА_3 , суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 125 ч.1 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження та за ст. 296 ч. 1 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його позитивну характеристику за місцем проживання, відношення до подій що відбулися та їх наслідків, його вік, а також, що потерпілі не наполягають на суворій мірі покарання.
Також, суд враховує досудову доповідь Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації, відповідно до якої, встановлено інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду та контролю, із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення.
Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання за ст. 125 ч. 1 КК України у виді штрафу в дохід держави, та за ст. 296 ч. 1 КК у виді штрафу в дохід держави. Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України, призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в дохід держави. Саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого.
Заявлений ОСОБА_5 цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину в розмірі 10000 грн., враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, принципи розумності та справедливості, підлягає частковому задоволенню.
Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину в розмірі 5000 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 якої передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.
Також при визначенні розміру моральних збитків суд враховує поведінку обвинуваченого в момент скоєння злочину та його поведінку після вчинення злочину.

В ст. 1167 ЦК України, зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода заподіяна протиправними діями (злочинними) ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5 , полягає в тому, що потерпіла зазнала психічних страждань під час того, як ОСОБА_4 внаслідок суспільно-небезпечних дій, які проявилися у нанесенні тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, суд враховуючи принципи розумності та справедливості, вважає за необхідне позовні вимоги задоволити частково та стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в розмірі 8 000 грн.
Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок злочину, підлягає задоволенню, оскільки враховуючи наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, глибину душевних страждань потерпілої, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди задовольнити та стягнути на користь ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Речові докази відсутні.
Витрати за проведення експертизи відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались та немає підстав для їх застосування..
Враховуючи викладене, на підставі ст. 1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374-376, 394КПК України, суд,

З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушеннь, передбачених :

- за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 850 грн. 00 коп.

- за ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 8500 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 8500 грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задоволити частково. Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану їй вчиненням кримінального правопорушення моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

Змінений цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану їй вчиненням кримінального правопорушення моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1