АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/653/18 Справа № 705/7567/13-к Категорія: ч. 5 ст. 72 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 04 травня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного за вироком суду покарання,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 26.10.2016 року звернувся до Тальнівського районного суду Черкаської області із клопотанням про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 03.11.2010року по 26.04.2011 року та з 20.06.2017 року по 21.11.2017 року.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 04 травня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

В ухвалі суд першої інстанції вказав, що посилання засудженого на те, що строк попереднього ув`язнення за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2011, а саме з 03.11.2010 р. до 26.04.2011 p. підлягає зарахуванню у строк покарання, призначеного 20.10.2017 року Тальнівським районним судом з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, є необґрунтованим, оскільки закон передбачає необхідну умову зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, а саме: попереднє ув`язнення і відбування покарання мають відбуватись в межах одного кримінального провадження. В цьому випадку вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 20.10.2017 року лише приєднано в силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, невідбуту частину покарання, призначеного в межах іншого кримінального провадження вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2011 року.

В частині відмови щодо зарахування засудженому у строк покарання період попереднього ув`язнення, а саме з 20.06.2017 року по 21.11.2017 року, суд зазначив, що, оскільки Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 VІІІ, на який посилається засуджений в своєму клопотанні, втратив чинність з 21.06.2017 року, його дія не поширюється на період, який просить перерахувати засуджений. Тому підстави для задоволення цих вимог відсутні.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій по суті апеляційних вимог просить скасувати ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.05.2018 р. та постановити нову, якою зарахувати в строк покарання періоди його попереднього ув`язнення з 03.11.2010 року по 26.04.2011 року та з 21.06.2017 року по 17.01.2018 року.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судове рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Указує, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не дотримався відповідних вимог закону, зокрема Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», та повністю проігнорував положення ст. 4, 5, 72 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 був відсутній, однак у апеляційній скарзі просив розглянути справу без його особистої участі.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги засудженого, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, думки прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції до внесення змін Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності з 21 червня 2017 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з даними листа ВССУ вих. № 223 20/0/4 16 від 11.01.2016 у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Колегія суддів вбачає, що зазначені вище вимоги закону суддя місцевого суду в цілому дотримався.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 20.10.2017 р. за п. 4 ч. 2 ст. 115 до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років і 6 місяців; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання покарань остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на 10 років 9 місяців. На підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.02.2011 року у виді позбавлення волі строком 3 місяці, та визначено остаточне покарання до відбування у виді позбавлення волі на строк 11 років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції що діяла до 21.06.2017 року) у строк покарання, призначеного ОСОБА_7 , зараховано строк попереднього ув`язнення з дня його затримання 21.06.2013 по 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 стосовно обох указаних ним у його клопотання та апеляційній скарзі часових періодів, оскільки, які вірно указав місцевий суд, перший з цих періодів відноситься до іншого кримінального провадження й може бути за наявності відповідних підстав зарахований в його межах, а другий період стосується часу, коли указаний вище закон, на положення якого посилається апелянт, вже не був чинним.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги засудженого.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 04 травня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного за вироком суду покарання, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :