УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби України ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 05.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26.09.2018 року в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 05.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як визначено ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Разом із тим, аналізуючи норми ч. 2 ст. 64-2 КПК України, приходжу до висновку про те, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні, щодо необхідності накладення арешту на майно, вилучене у ході проведення обшуку з 11.09.2018-13.09.2018, за адресою: АДРЕСА_1 , то вони є формальними, необґрунтованими та недоведеними.
Зі змісту та матеріалів клопотання убачається, що вказане товариство є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у розумінні ст.64-2 КПК України.
Разом із тим питання про арешт майна третьої особи ініційоване слідчим, а не прокурором.
А тому, з огляду на наведене, клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого з ОВС 6-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби України ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 05.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191 КК України, повернути прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1