Провадження № 1-кп/520/507/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004295 від 07 жовтня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України,-

за участю сторін провадження: прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

законних представників потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2016 року приблизно о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_3 діючи умисно та з корисних спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, знаходячись в кабіні ліфта на першому поверсі другої парадної будинку АДРЕСА_3 , погрожуючи неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 застосуванням ножа, тобто погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, вирвав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон Samsung Grand Prime (SM - G531 HZDDSEK) в корпусі сірого кольору, вартістю 4275,00 гривень, тим самим заволодів майном потерпілого на зазначену суму. Після вчинення розбійного нападу, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України.

Також, ОСОБА_3 , який раніше вчинив розбій, 30.10.2016 року приблизно о 16 годині 20 хвилин діючи умисно та з корисних спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, знаходячись біля будинку №5 по вул. Сибірська в м.Одесі, погрожуючи малолітньому потерпілому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 застосуванням ножа, тобто погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, вирвав з рук ОСОБА_8 мобільний телефон MEIZU M2 16Gb Gray, вартістю 3000,00 гривень, тим самим заволодів майном потерпілого на зазначену суму. Після вчинення розбійного нападу, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Крім того, ОСОБА_3 , який раніше вчинив розбій, 06.11.2016 року приблизно о 18 годині 30 хвилин діючи умисно та з корисних спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, знаходячись біля першої парадної будинку АДРЕСА_4 , погрожуючи неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосуванням ножа, тобто погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для його життя та здоров`я, вирвав з рук ОСОБА_9 мобільний телефон iPhone 5, вартістю 5700,00 гривень, тим самим заволодів майном потерпілого на зазначену суму. Після вчинення розбійного нападу, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Крім того, ОСОБА_3 , який раніше вчинив розбій, 14.11.2016 року приблизно о 14 годині 30 хвилин діючи умисно та з корисних спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , погрожуючи малолітньому потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 застосуванням ножа, тобто погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, вирвав з рук ОСОБА_14 мобільний телефон «Asus Zenfone Go» в корпусі чорного кольору, вартістю 2945,00 гривень, тим самим заволодів майном потерпілого на зазначену суму. Після вчинення розбійного нападу, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Однак, у той же день, безпосередньо після вчинення інкримінованого йому злочину приблизно о 15 годині 00 хвилин біля будинку № 2/2 по вул.В.Терешковій (Героїв Крут) в м.Одесі був затриманий громадянами та співробітниками Національної поліції.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 показав, що одного дня він йшов по вулиці Терешкової. На дорозі стояв хлопець, у якого він вирвав з рук телефон та побіг. Його почали переслідувати та він зупинився і віддав телефон. Однак, його продовжували переслідувати, він зупинився, викликали поліцію, після чого його затримали. Ці події відбувались ближче до зими, восени. Епізод із потерпілим ОСОБА_15 він визнає. Інші епізоди він не визнає, так як він нічого такого не робив.

В останньому слові обвинувачений просив суд строго його не карати, так як тривалий термін ув`язнення зовсім не сприяє вихованню засуджених.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд оцінює критично, так як вони спростовуються показаннями потерпілих, свідків та документальними доказами у кримінальному проваджені, які були досліджені судом під час судового розгляду, визнані судом допустимими, та якими підтверджується вина обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що майно у нього забрав дійсно обвинувачений. Дату він не пам`ятає, це було восени 2016 року, приблизно біля 19:00 години біля парадної будинку АДРЕСА_4 . Він йшов додому коли до нього підійшов обвинувачений з ножем та забрав айпод. Ніж обвинувачений підніс до його живота. Айпод він тримав в руках, коли обвинувачений забрав його, погрожуючи ножем. Він роздивився обвинуваченого не дуже добре на той момент, зараз він впізнає останнього, та дійсно пам`ятає обвинуваченого. Після того, як останній забрав айпод він пішов додому, зателефонував мамі та пояснив все.

Відповідаючи на питання потерпілий пояснив, що було вже темно, коли він підійшов до свого дому, до першої парадної. Він вийшов з маршрутки біля 28 школи, обвинувачений був на зупинці, та потім переслідував його. Перед тим, як він відкрив двері парадної обвинувачений підійшов до нього. Коли він потім був в поліції, йому показали декілька фотографій, але він нікого не впізнав. Пізніше він отримав фотографію обвинуваченого, та впізнав його. Прийшов до поліції з мамою, з його слів записали покази, які він надав, але він їх не читав. Він дійсно підписував документи, але що саме не пам`ятає. Коли він впізнав особу на фотографії, йому подзвонили та попросили прийти до поліції, там він підписував документи.

Також, потерпілий додав, що обвинувачений був у світло-синіх джинсах, спортивній куртці не яскравого сірого кольору та в кросівках. Коли він обернувся обвинувачений був поруч, не більше одного метру від нього. В правій руці обвинуваченого був ніж, лівою рукою той забрав айпод. На рукоятці були дірки, можливо то був «ніж-метелик». Лезо ножа було не велике до 10 см. Він був в навушниках та нічого не чув. Обвинувачений забрав лише айпод та пішов. Зовнішність обвинуваченого зараз та сама. На фотографії була інша одежа, але зовнішність та ж сама. Зріст обвинуваченого був приблизно 180 см, тобто вище за нього. В той день, коли це відбулось, він поїхав з поліцейськими, слідчий вислухавши його покази пішов з ним до магазину, який він проходив, де їм показали відео, на якому він впізнав обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 07 жовтня 2016 року він йшов зі школи по вулиці Маршала Жукова, зайшов у під`їзд свого будинку, а потім у ліфт. Разом з ним в ліфт зайшов обвинувачений. Останній прикинувся глухонімим та жестами запитав який час. Він повідомив йому котра година, після чого обвинувачений намагався забрати у нього телефон, але у того це не вийшло, після чого обвинувачений дістав ніж та начав погрожувати ним і забрав телефон, натиснув кнопку в ліфті та вийшов з нього. Це відбулось з 12:45 до 13:15 годин. Людина, яка забрала його телефон зараз присутня у залі судового засідання це дійсно обвинувачений, він запам`ятав останнього. Той був у темно-синій куртці, джинсах та кедах. Ніж був максимум 10 см. Він не пам`ятає, щоб обвинувачений щось казав йому, але ножем обвинувачений дійсно йому погрожував, лезо було направлено на нього. У нього був телефон Самсунг Галаксі Гранд Прайм вартістю приблизно 4 000 гривень. Під час досудового розслідування проводилось впізнання, він прийшов у кабінет де йому показали 4 особи, з яких він впізнав обвинуваченого. Він зазначав, за якими рисами може впізнати обвинуваченого.

Відповідаючи на питання потерпілий показав, що обвинувачений намагався забрати телефон, але він не віддавав. У цей час обвинувачений дістав ножа, після чого він віддав телефон, тобто саме через погрозу йому ножем. Обвинувачений натиснув кнопку ліфту та сказав, щоб він їхав далі. Дистанція між ним і ножем була біля пів метра. Лезо ножа було біля 5-7 см. Обвинувачений дістав ніж з лівого карману лівою рукою. Ніж мабуть був складний, точно йому не відомо. Впізнавав обвинуваченого він за фотографіями. На одному аркуші були 4 фотокартки серед яких він впізнав обвинуваченого. На своїх показах він наполягає, та не має сумнівів, що це зробив обвинувачений.

Також, потерпілий додав, що коли впіймали обвинуваченого, його запросили на впізнання, про що повідомили батькам, та вони прийшли до Київського райвідділу поліції. Перед впізнанням він міг впізнати обвинуваченого. Фото були зроблені мабуть на ксероксі. Він повністю відповідав, як він запам`ятав обвинуваченого, обставини скоєння злочину, а вже все, що було пізніше він не дуже пам`ятає.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що в листопаді 2016 року приблизно о 14 годині 25 хвили, коли він повертався зі школи, біля вулиці ОСОБА_16 до нього підійшов обвинувачений і спитав котра година. Він дістав телефон, тоді обвинувачений намагався забрати телефон, але він не віддавав. Після чого обвинувачений достав ніж та забрав телефон. Обвинувачений штовхнув його, від чого він впав, потім побіг за обвинуваченим, кричав, що в нього вкрали телефон, але обвинувачений втік. Після чого до нього підійшли старшокласники та заспокоїли його. Дома він все розповів батькам.

Відповідаючи на питання потерпілий додав, що телефон йому подарували батьки, коштує він приблизно 3 000 гривень. Ніж у обвинуваченого був маленький з рукояткою чорного кольору, довжиною леза приблизно 5-10 сантиметрів. Обвинувачений спочатку намагався забрати телефон, але потім достав ніж, що він сприйняв як загрозу життю. Причин оговорювати обвинуваченого у нього не має, він каже правду.

Також потерпілий пояснив, що він йшов по вулиці Терешкової в сторону вулиці Космонавтів, а обвинувачений йшов йому на зустріч, спитав котра година, і намагався вирвати телефон, якою рукою, він не пам`ятає. Ніж обвинувачений дістав, здається, з карману, та тримав в його напрямку. Вони були близько один від одного, але ніж до нього обвинувачений не притуляв. Він злякався і відпустив телефон. Обвинувачений побіг в сторону вулиці Варненської, а він біг та кричав, що вкрали телефон. Коли до нього підійшов обвинувачений, він був один. Обвинувачений був в синьо-сірій куртці, синіх джинсах. Тікав обвинувачений з ножем. В цей же день він побачив обвинуваченого в райвідділку поліції, але у котрій годині це було він не пам`ятає. Під час впізнання він дійсно впізнав обвинуваченого. При цьому була присутня його мама і більш нікого. Телефон йому повернули в поліції у цей же день. Телефон робочий, в нормальному стані. Сумнівів щодо обвинуваченого у нього не має, він роздивився його обличчя добре.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що приблизно о 16:00-17:00 годині в 2016 році, він йшов по вулиці Сегедській, будинок не пам`ятає. Коли він дістав свій телефон щоб послухати музику, до нього підійшов чоловік і почав забирати його телефон марки «Meйзу», при цьому чоловік погрожував йому ножем. Тоді він віддав свій телефон. На його куртці залишились порізи від ножа. В райвідділі поліції він впізнав обвинуваченого. Спочатку на фотографії він його не впізнав, але після того, коли дали аркуш з трьома фотографіями, то він впізнав обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що точну дату вона не пам`ятає, ввечері, вона була свідком впізнання особи, яка скоїла розбій. Обвинувачений стояв серед ще трьох чоловіків. В кабінет зайшла мати з дитиною, дитина вказала на обвинуваченого. Все пройшло спокійно, ніхто нікому нічого не підказував. Заперечень від обвинуваченого не було, він мовчав. Малолітній потерпілий одразу впевнено впізнав обвинуваченого. Оголошений протокол впізнання відповідає дійсності.

Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок додала, що це було у минулому році, приблизно восени. Її запросив слідчий. Так як вона навчається на юридичному факультеті, раніше її запрошували на слідчі дії. Другого понятого вона не знає взагалі. В кабінеті були: слідчий, обвинувачений, другий понятий, статисти. Порядок розташування статистів вона не пам`ятає. В протоколі все відповідає дійсності. Потерпілий повідомив, що обвинувачений саме та людина, що на нього напала, пояснював ознаки обвинуваченого. Статисти були приблизно одного зросту, зовнішній вид у всіх був схожий. На її думку тоді проводилась фото-фіксація.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що подія відбувалась взимку на вул.Терешкової, біля будинку № 10. Він їхав до матері, коли побачив, що молодий хлопець впав та почав кричати про допомогу. Тоді він побачив обвинуваченого з ножем в руках, але телефон він не бачив. Обвинувачений побіг далі, на зустріч останньому йшов чоловік, тоді він крикнув, щоб нападника затримали. Чоловік затримав обвинуваченого у дворах, назва вулиці йому не відома.

Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок показав, що він впевнений, що це був обвинувачений, сумнівів не має. У обвинуваченого був ніж, він його бачив в руках останнього. Точно не пам`ятає, ніж був десь біля 10 см завдовжки, з перемотаною рукояткою. Момент, коли забирали у дитини телефон він не бачив, але боковим зором бачив, коли дитина впала. Обвинувачений тікав, але коли того затримали, не опирався. Обвинувачений казав, що зробив це перший раз, але коли приїхала поліція, співробітники повідомили, що це вже не перший раз. Телефон повернули хлопцю, він бачив момент передачі телефону хлопцю. Факт того, що обвинувачений забрав телефон, останній не заперечував. За час, коли вони чекали співробітників поліції обвинувачений сидів на полу, намагався комусь подзвонити. Пояснень від обвинуваченого з приводу події він не чув.

Також свідок додав, що після падіння дитина кликала на допомогу, він був за 15-20 метрів від хлопця. Друзі хлопця намагались наздогнати обвинуваченого. Він же почав рухатись в бік, куди побіг обвинувачений. Він дійсно бачив в правій руці обвинуваченого ніж. Коли обвинуваченого затримували, він відкинув ніж в бік. Він не бачив момент, коли обвинувачений забрав телефон. Обвинувачений був спочатку в одній куртці синього кольору, але пізніше той перевдяг куртку сріблястого кольору. Коли обвинуваченого затримували, у останнього був пакет з речами.

Свідок ОСОБА_19 показав, що він є співробітником батальйону поліції. Пору року та точну дату він не пам`ятає, але в той день він перебував на службі, коли надійшло повідомлення на планшет, щодо нападу на малолітнього з ножем. Це відбувалось біля вулиці Терешкової або Варненської, точно він не пам`ятає. Він бачив обвинуваченого, коли той біг від дому. Раніше також надходили орієнтування щодо нападу на неповнолітніх. Обвинувачений був затриманий, потерпілого знайшли пізніше. Якщо він не помиляється, все це відбувалось восени, але він точно пам`ятає обвинуваченого. З ним в екіпажі був ОСОБА_20 та водій. На момент їх приїзду обвинуваченого вже наздогнали, у того був ніж, але який саме, він не пам`ятає. Особи, які затримали обвинуваченого були неподалік, так як остерігались нападу з боку обвинуваченого, у якого був ніж. Обвинувачений казав, що скоїв це вперше. Він не заперечував нічого. Зауважень та заперечень від обвинуваченого не надходило. Саме тоді, коли затримали обвинуваченого побачили ніж, телефон. Потім почали шукати потерпілого. На місці, де схопили обвинуваченого були декілька неповнолітніх, які повідомили що потерпілий їх однокласник. Він поїхав з водієм до школи, шукати потерпілого, але останній на той момент був вже дома. Мати потерпілого приїхала з роботи. Слідчо-оперативна група викликалась, протоколи складались.

Крім того, свідок додав, що він бачив, як два чоловіки стояли на 2-3 метри від ОСОБА_3 , який був поряд з парадною будинку. У них було орієнтування на підставі якого вони впізнали обвинуваченого. Він затримував ОСОБА_3 . Коли останній побачив них то намагався встати, були застосовані спецзасоби для його затримання. Застосування спецзасобів було через різкі дії обвинуваченого. Ніж був біля ОСОБА_3 . Затримання відбувалось справа від парадної під вікном будинку. Ніж знаходився, або на тротуарі, або біля клумби. Який саме був ніж, точно він не пам`ятає, приблизно 15 см з рукояткою, але колір не пам`ятає. Щодо затримання, то він склав рапорт самостійно. Очевидці казали, що все бачили, та були дуже налякані. Потерпілий був знайомий свідкам, бо ті вчаться в одній школі. Слідчо-оперативна група приїхала десь за 15 хвилин, а мати потерпілого приїхала до райвідділу поліції. Потерпілий нічого не повідомляв особисто йому щодо викраденої речі, але зі слів він зрозумів, що це був телефон. В його присутності телефон хлопцю не повертали.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що точну дату він не пам`ятає, обвинувачений перебував у орієнтуванні, так як підозрювався у вчиненні багатьох злочинів. Він в той день виїхав на службу, та ввечері ним поступив виклик щодо розбою, та вони екіпажем виїхали за вказаною адресою. Коли вони приїхали на місце події, обвинувачений казав, що вперше скоїв злочин, пізніше повідомив про скоєння ще декількох злочинів.

Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок додав, що здається кайданки до обвинуваченого застосовувались. На момент затримання той давав покази, що скоїв злочин вперше, але коли він показав обвинуваченому фотокартку, той повідомив про інші правопорушення. Ніж був, але деталі він не пам`ятає. Вони були з обвинуваченим біля 15 хвилин, нічого з обвинуваченим не робили. Також свідок додав, що точної дати він не пам`ятає, було це десь у 2016 році, восени. Коли вони приїхали, обвинуваченого тримали, як саме не пам`ятає. На момент їх приїзду ніж був біля клумби. Один із свідків повідомив, що ніж належав обвинуваченому.

Крім показань потерпілих та свідків, вина обвинуваченого підтверджена безпосередньо дослідженими в судовому засіданні документальними доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.10.2016 року доведено, що законний представник потерпілого ОСОБА_21 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність відповідно до ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявив, що просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка погрожуючи предметом, схожим на ніж відкрито заволоділа мобільним телефоном «Samsung Galaxy Grand Prime» (imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) у його неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 31.02.2002, за адресою АДРЕСА_3 , в другій парадній, в ліфті, на першому поверсі, в період часу о 13:00 години 07.10.2016 року (т.1, а.п.198-199).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 грудня 2016 року потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка вчинила на нього напад 07.10.2016 року приблизно о 12 годині 55 хвилин та погрожуючи ножем викрала мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand Prime» сірого кольору (т.1, а.п.203-204).

Суд вважає твердження захисника про те, що протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками від 06 грудня 2016 року є недопустимим доказом у зв`язку із тим, що вказана слідча дія була проведена без додержання вимог діючого КПК України, тобто впізнання було проведено за відсутності понятих, такими, що не відповідають матеріалам провадження.

Так, відповідно до зазначеного протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 грудня 2016 року, при проведенні даної слідчої дії були присутні поняті ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , що зазначено в протоколі та засвідчено підписами понятих (т.1, а.п.203-204).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_7 доведено, що на момент вчинення відносно нього кримінального правопорушення, йому виповнилось 14 років (т.1, а.п.205).

Протоколом огляду місця події від 07 жовтня 2016 року з план-схемою зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 (т.1, а.п.206-209).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2016 року доведено, що законний представник потерпілого ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність відповідно до ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявив, що просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка погрожуючи предметом, схожим на ніж відкрито заволоділа мобільним телефоном його сина ОСОБА_8 «Meizu M2 Mini» ( НОМЕР_4 ) (imei НОМЕР_5 , imei НОМЕР_6 ) за адресою вул.Сибірська, 3-5, в період часу з 16:10 по 16:20 год. 30.10.2016 року (т.1, а.п.218-219).

Разом з тим, суд не може визнати допустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 грудня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка вчинила на нього напад 31.10.2016 року приблизно о 16 годині 20 хвилин та погрожуючи ножем викрала мобільний телефон «Meizu» (т.2, а.п.101-102).

Так, при проведенні впізнання особи за фотознімками, слідчим зазначено, що під час проведення слідчої дії були присутні поняті, однак в порушення вимог ч.5 ст.104 КПК України, протокол не підписаний понятими, що викликає у суду розумний сумнів щодо участі понятих у проведенні 05 грудня 2016 року вказаної слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_8 .

За таких обставин суд вважає, що досліджений судом доказ, а саме, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 грудня 2016 року за участю потерпілого ОСОБА_8 отриманий з порушення порядку, встановленому КПК України, та є недопустимим.

Свідоцтвом про народження ОСОБА_8 доведено, що на момент вчинення відносно нього кримінального правопорушення, йому виповнилось 12 років (т.1, а.п.220).

Протоколом огляду місця події від 30 жовтня 2016 року з план-схемою зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 (т.1, а.п.224-227).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.11.2016 року доведено, що законний представник потерпілого ОСОБА_13 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність відповідно до ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявила, що просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка 06.11.2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи на прибудинковій території будинку АДРЕСА_4 , небезпечним для життя її сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , способом, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «iPhone 5s». (т.1, а.п.228-229).

Паспортом громадянина України ОСОБА_9 доведено, що на момент вчинення відносно нього кримінального правопорушення, йому виповнилось 16 років (т.1, а.п.230).

Протоколом огляду місця події від 06 листопада 2016 року з план-схемою зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_9 (т.1, а.п.231-234).

Разом з тим, суд не може визнати допустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 грудня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка вчинила на нього напад 06.11.2016 року приблизно о 18 годині 30 хвилин та погрожуючи ножем викрала мобільний телефон «iPhone 5s» (т.1, а.п.235-236).

Так, в судовому засіданні було встановлено та зазначено самим потерпілим ОСОБА_9 , що перед проведенням впізнання особи за фотознімками, співробітниками поліції на мобільний телефон його матері було направлено фотокартку обвинуваченого, якого він впізнав, а вже згодом він був в поліції та при проведенні слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підписав відповідні документі.

Суд вважає, що отримання доказів у такий спосіб не передбачено діючим КПК України, здійснено всупереч вимогам ч.7 ст.228 КПК України, а тому протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 грудня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка вчинила на нього напад, є недопустимим доказом.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.11.2016 року доведено, що законний представник потерпілого ОСОБА_14 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність відповідно до ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявила, що просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка 14.11.2016 року погрожуючи ножем відкрито заволоділа мобільним телефоном її неповнолітнього сина. Даний факт мав місце 14.11.2016 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, за адресою: місто Одеса, кут вулиць Терешкової та Варненської. Мобільний телефон марки «Asus» (imei НОМЕР_7 , imei НОМЕР_8 ), номер НОМЕР_9 . Вказаний телефон належить її сину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1, а.п.237-238).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14 листопада 2016 року малолітній потерпілий ОСОБА_10 , в присутності законного представника ОСОБА_14 , впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 14.11.2016 року в денний час доби вчинила напад із застосуванням ножа, а саме, викрала йому належне майно мобільний телефон «Asus» в корпусі червоного кольору (т.1, а.п.249-252).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_10 доведено, що на момент вчинення відносно нього кримінального правопорушення, йому виповнилось 13 років (т.2, а.п.132).

Протоколом огляду місця події від 14 листопада 2016 року з фото-таблицею, складеного за участю ОСОБА_3 , зафіксовано місце, де було фактично затримано обвинуваченого, та виявлено кухонний ніж, рукоятка якого була обмотана ізоляційною стрічкою чорного кольору та мобільний телефон «Asus» (т.2, а.п.74-78).

На думку сторони захисту зазначений протокол місця події є недопустимим доказом, так як в ньому, в порушення п.1 ч.3 ст.104 КПК України не зазначені: дата народження понятої ОСОБА_24 та назва міста, в якому мешкають поняті.
Однак, суд вважає, що протокол огляду місця події від 14 листопада 2016 року є належним доказом, так як такий доказ був отриманий в порядку, встановленому КПК України без порушення прав та свобод людини, а відсутність в протоколі дати народження понятої ОСОБА_24 та назви міста, в якому мешкають поняті не може бути підставою для визнання цього доказу недопустимим.

Протоколом огляду місця події від 14 листопада 2016 року зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 (т.2, а.п.79-80).

Відповідно до зберігальної розписки, мобільний телефон «Asus» передано на зберігання законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_14 (т.2, а.п.82).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 16.11.2016 року з фото-таблицею, слідчим було оглянуто кухонний ніж та куртку сірого кольору, які були виявлені та вилучені при огляді місця події 14.11.2016 року за адресою: АДРЕСА_6 (т.2, а.п.83-87).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2016 року з фото-таблицею доведено, що в ході слідчого експерименту в присутності понятих, за участю ОСОБА_3 , зафіксовано показання останнього щодо обставин скоєння ним кримінальних правопорушень відносно: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 (т.2, а.п.88-100).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, виконаного на підставі постанови слідчого від 12.12.2016 року, ринкова вартість речей, а саме: мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand Prime», станом на дату скоєння злочину, становить 4 275,00 гривень; мобільного телефону «Meizu M2», станом на дату скоєння злочину, становить 3 000,00 гривень; мобільного телефону «iPhone», станом на дату скоєння злочину, становить 5 700,00 гривень; мобільного телефону «Asus zenfone», станом на дату скоєння злочину, становить 2 945,00 гривень (т.2, а.п.103-114).

Крім того, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем навчання характеризувався позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, виховувався з 2004 року без батьків (т.2, а.п.125-131, 143-147).

Відповідно до медичної довідки ОУВП № 21 ув`язнений ОСОБА_3 по прибутті був оглянутий медичним працівником. При огляді виявлено ссадини в області лівого локтевого суглобу та ссадини в області лівого тазобедреного суглобу (складено відповідний акт). Скарг на стан здоров`я не висловлював. Обстежено рентгенологічно, лабораторно. Встановлено діагноз: соматично здоров. За термін знаходження в установі письмових звернень, скарг щодо стану здоров`я від ОСОБА_3 не надходило (т.2, а.п.148).

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.187 КК України за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій);

- ч.2 ст.187 КК України за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій;

та обвинувачуваний дійсно винний в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 КК України суд не вбачає.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до п.6 ч.1 ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

При призначенні обвинуваченому покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.187 КК України, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, те, що обвинувачений не усвідомив суспільну небезпеку свого діяння, суд вважає, що покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.187 КК України.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.187 КК України, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину щодо малолітніх, те, що обвинувачений не усвідомив суспільну небезпеку свого діяння, суд вважає, що покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.187 КК України з конфіскацією майна.

Відповідно до протоколу затримання від 14.11.2016 року ОСОБА_3 було затримано о 15 годині 00 хвилин 14 листопада 2016 року, та ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 16.11.2016 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (т.2, а.п.115-119).

Враховуючи правовий висновок, який міститься в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі № 180/746/16-к (провадження № 51-576км18) суд вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 , з 14 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог абз.1 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року).

Така правова позиція повністю узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні від 12 лютого 2008 року у справі "Кафкаріс (Kafkaris) проти Кіпру", в якій Суд не встановив порушення ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті заборони зворотної дії закону. Як убачається з практики Суду, цей міжнародний судовий орган при визначенні автономного поняття "покарання", яке вживається у п. 1 ст. 7 Конвенції, розрізняє норми власне кримінально-правові, що стосуються визнання певного діяння злочином і встановлення відповідальності, та норми, які стосуються процесуальних питань чи питань виконання покарань, які можуть впливати на обсяг покарання, але вони не є такими, що визначають покарання саме по собі (п. 142 рішення).

Постановою слідчого від 15.11.2016 року речовими доказами визнано: кухонний ніж та куртку сірого кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області (т.2, а.п.120-122).

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі кухонний ніж, після набрання вироком законної сили знищити; речовий доказ куртку сірого кольору, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Ухвалою слідчого судді від 16.11.2016 року накладено арешт на кухонний ніж з рукояткою чорного кольору та куртку сірого кольору, які були вилучені під час проведення огляду біля будинку 2/2 по вул.В.Терешкової в м.Одесі (т.2, а.п.123-124).

Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, накладений арешт підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В кримінальному провадженні цивільним позивачем ОСОБА_21 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4 275 гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_21 підлягає задоволенню, так як під час судового розгляду доведено, що протиправними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 4 275 гривень 00 копійок.

В кримінальному провадженні цивільним позивачем ОСОБА_12 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 000 гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_12 підлягає задоволенню, так як під час судового розгляду доведено, що протиправними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 3 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Цивільні позивачі ОСОБА_25 та ОСОБА_14 під час судового розгляду відмовились від заявлених ними цивільних позовів, та судом прийнято такі відмови.

Процесуальних витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ч.1 ст.187, ч.2 ст.187КК України і на підставі цих законів призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.187 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 14 листопада 2016 року.

На підставі, абз.1 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 , з 14 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі, ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.
Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 16 листопада 2016 року на вилучене під час проведення огляду 16.11.2016 року майно.

Речовий доказ кухонний ніж, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Речовий доказ куртку сірого кольору, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 275 (чотири тисячі двісті сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Провадження за позовними вимогами ОСОБА_25 та ОСОБА_14 закрити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1