Єдиний унікальний номер справи 185/6426/17
Провадження № 1-кп/185/98/18
У Х В А Л А
26 квітня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002159 від 04 серпня 2017 року та за № 0002079 від 09 серпня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - адвоката ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В :
Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строків запобіжних заходів, оскільки було призначено наступну дату судового засідання 07 червня 2018 року, ризики не перестали існувати, а запобіжні заходи спливають до вищевизначеної дати.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_10 не заперечували щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_9 заперечували щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 заперечували щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_11 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час строки запобіжних заходів обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 закінчуються, однак завершити кримінальне провадження не можливо, оскільки є необхідність відкладення розгляду справи з незалежних від суду причин.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед з яких є такі, як домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , кожен, раніше не судимі, не працюють та не навчаються, мають постійне місце проживання, родину та певні соціальні зв`язки, обвинувачуються у вчиненні, в тому числі, тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини обвинуваченого, передбачено на строк, до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Суд враховує, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно останніх більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не встановлено, а тому існування зазначених ризиків, зокрема переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, в позапроцесуальний спосіб незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще судом не допитані, виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою та можливість продовження вищевказаного запобіжного заходу.

Суд враховує також ту обставину, що ОСОБА_5 раніше перебував у розшуку, що підтверджує можливість останнього переховуватись від суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у разі доведеності їх вини та визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 , кожного, задоволенню не підлягає.

Обвинувачений ОСОБА_3 на момент вчинення інкримінованих йому правопорушень, не досяг повнолітнього віку, тому суд вважає, що йому можливо продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з підстав, вказаних вище.

В зв`язку з наведеним, запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають бути продовжені.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - до 23 червня 2018 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 23 червня 2018 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 23 червня 2018 року.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 23 червня 2018 року.:

- цілодобово не покидати будинок АДРЕСА_1 , в якому він проживає;

- не виїжджати за межі населеного пункту, а саме міста Павлограда Дніпропетровської області;

- прибувати по першому виклику до суду на визначений час.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1