Єдиний унікальний номер справи 185/53/18
Провадження № 1-кп/185/206/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002703 від 03 жовтня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верховцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 14 березня 2002 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 04 травня 2005 року звільнено з Желтоводської ВК Дніпропетровської області № 26 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік, 4 місяці, 19 днів;

- 03 березня 2006 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 04 березня 2011 року Баглейським районним судом Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 10 квітня 2012 року Баглейським районним судом Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 29 грудня 2014 року Самарським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2-х років обмеження волі;

- 19 грудня 2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2017 року о 18.45 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля магазину ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 39, біля банкомату банку ПАТ КБ «Приватбанк» побачив раніше не знайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , який з використанням банківської пластикової картки банку ПАТ «ПУМБ», що є засобом доступу до банківських рахунків і різновидом офіційних документів, здійснював зняття з банківського рахунку грошових коштів у суму 500 грн., ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 відпочити та розпити спиртні напої, на що останній погодився.

На території гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 у ОСОБА_3 під час вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення чужого майна, а також банківської платіжної картки банку ПАТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , яка згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-111, є офіційним документом, що належить банку та перебуває у законному володінні і користуванні ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 01 жовтня 2017 року о 19.30 год. керуючись корисливим мотивом, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в область обличчя, завдавши останньому фізичного болю, після чого відкрито, повторно, усвідомлюючи, що його дії сприймаються потерпілим ОСОБА_6 , як злочинні, викрав з карману куртки потерпілого мобільний телефон марки «Нокіа» модель «105», вартістю 424,15 грн., грошові кошти в сумі 500 грн., та платіжну пластикову банківську картку ПАТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , яка згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-111, є офіційним документом, що належить банку та перебуває у законному володінні і користуванні ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 924,15 грн.

01 жовтня 2017 року о 20.00 год. ОСОБА_3 , знаходився біля магазину ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 39, мав при собі банківську картку банку ПАТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 мав на меті повторне, таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , а саме грошових коштів, які перебували на рахунку, шляхом здійснення операцій карткою в магазині за товар.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 зайшов до приміщення магазину ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 39, взявши товар з прилавків, підійшов до касової зони, керуючись корисливим мотивом, розрахувався за товар за допомогою пластикової картки на ім`я ОСОБА_6 в сумі 859,86 грн., тим самим таємно повторно заволодів (викрав) грошовими коштами на загальну суму 889,26 грн., які знаходились на рахунку ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 889,26 грн.

03 жовтня 2017 року о 15.40 год. ОСОБА_3 , знаходився в приміщенні кафе «Дорожнє», яке розташоване на автостанції м. Павлограда, разом з ОСОБА_7 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме шкіряного гаманця, який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 , який не усвідомлював в повній мірі дій, які відбувалися, ОСОБА_3 , таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав з заднього правого карману штанів ОСОБА_7 шкіряний гаманець, який не представляє майнової цінності для ОСОБА_7 , після чого вийшов з кафе «Дорожнє».

Виявивши відсутність у вищевказаному гаманці грошових коштів, а лише наявність пластикової картки банку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-111, є офіційним документом, що належить банку та перебуває у законному володінні і користуванні ОСОБА_7 , а також талону на дизельне паливо об`ємом 20 літрів підійшов до останнього та запропонував повернути йому гаманець, в якому знаходився талон на дизельне паливо, за вигаданою винагородою, на що ОСОБА_7 погодився.

ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7 прийшли до Торгівельного центру «Олімпія», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, буд. 16, де ОСОБА_7 за допомогою своєї пластикової картки почав здійснювати операцію із зняття грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення грошових коштів, ОСОБА_3 03 жовтня 2017 року о 16.58 год. шляхом ривка, відкрито заволодів (викрав) грошовими коштами з банкомату в сумі 1000 грн., які належать ОСОБА_7 та банківською пластиковою карткою банку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-111, є офіційним документом, що належить банку та перебуває у законному володінні і користуванні ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 з викраденим майном, а саме грошовими коштами, гаманцем та талоном на дизельне паливо, зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1471,20 грн.

03 жовтня 2017 року о 17.00 год. ОСОБА_3 знаходився біля Торгівельного центру «Сіті Центр», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 105, де при собі у нього була банківська картка банку ПАТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до банкомату банку ПАТ КБ «Приватбанк» та з метою реалізації раніше виниклого єдиного умислу, спрямованого на таємне повторне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи при собі викрадену раніше картку банку «ПАТ КБ «Прибатбанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_7 , знаючи реквізити та володіючи PIN-кодом до неї, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно повторно заволодів (викрав) грошовими коштами, які знаходились на вказаному рахунку в сумі 200,00 грн., 7500,00 грн. та 150,00 грн., шляхом здійснення операції зняття їх з банківської картки на ім`я ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 7850,00 грн.

15 жовтня 2017 року о 09.55 год. ОСОБА_3 знаходився біля першої платформи на території автовокзалу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Полтавська, 29, де побачив раніше невідомого йому чоловіка ОСОБА_8 , який зайшов до маршрутного таксі з маршрутом «Павлоград-Межиріч», та в якого при собі була спортивна сумка. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 зайшов до маршрутного таксі, в якому перебував ОСОБА_8 , присів поруч з ним і побачив у руках останнього мобільний телефон марки «LG» модель Х135 та спортивну сумку. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, відкрито, повторно, вирвав з рук потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон марки «LG» модель Х135, вартістю 825,00 грн., спортивну сумку, якій знаходився фонендоскоп, вартістю 157,50 грн. та гаманець (матеріальної цінності не становить) з грошовими коштами в сумі 1350,00 грн., після чого вибіг з викраденим майном з маршрутного таксі на вулицю.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи характер здійснюваних ОСОБА_3 дії, сприймаючи їх як злочинні, намагався наздогнати останнього та вимагав повернути викрадене майно. Проте, ОСОБА_3 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2332,50 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів, за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, потерпілий ОСОБА_8 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: раніше судимий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив, у відповідності до ст. 12 КК України, в тому числі, тяжкі злочини, не працює, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України рецидив злочину.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, яка передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарання, із застосуванням ст. 72 КК України.

Суд враховує, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Кримінальні правопорушення, які передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, обвинувачений вчинив 01 жовтня 2017 року, 03 жовтня 2017 року та 15 жовтня 2017 року, тобто до постановлення вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідно призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якої, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз (№ 4963-17 від 23 жовтня 2017 року та № 5107-17 від 06 листопада 2017 року), підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді трьох (3) років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох (4) років позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді двох (2) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання, у вигляді чотирьох (4) років позбавлення волі.

На підставі до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання ОСОБА_3 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року та остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох (4) років трьох (3) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання з 25 листопада 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертизи у сумі 396,00 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1