Провадження № 1-кс/344/8146/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000122 від 21.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000122 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Встановлено, що 01.04.2016 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходилась в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_1 , де відпочивала із своїми друзями: ОСОБА_7 та особами на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В цей час ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , маючи на меті вступити у статеві зносини із ОСОБА_6 зателефонував на мобільний телефон останньої. В ході телефонної розмови, із ОСОБА_6 вони домовились, що потерпіла через 10 хв. вийде на вулицю, поблизу супермаркету «Колібріс», що за адресою: вул. Володимира Великого, 22 в м. Івано-Франківську, неподалік будинку, в якому вона проводила час із друзями. Після чого, ОСОБА_6 згідно зазначеної домовленості вийшла на вулицю де побачивши автомобіль марки «ВАЗ 21130» у якому знаходились ОСОБА_4 та ОСОБА_10 присіла на його заднє сидіння. В подальшому ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вирішили прокататися на автомобілі вулицями м. Івано-Франківська. Будучи на вул. Незалежності ОСОБА_6 звернулася до ОСОБА_4 із проханням відвезти її назад, оскільки їй потрібно повертатись до компанії, із якою вона відпочивала. Однак ОСОБА_4 проігнорувавши прохання потерпілої забрав у неї мобільний телефон, після чого ОСОБА_10 будучи за кермом автомобіля направився, до магазину по вул. Незалежності, 91. Перебуваючи поряд із даним магазином ОСОБА_6 намагалася вийти із даного автомобіля, про те ОСОБА_4 та ОСОБА_10 діючи у попередній змові, застосовуючи фізичне насильство до потерпілої, розпочав тягнути її за волосся та закривати руками рот, тим самим не даючи їй змоги вийти із автомобіля.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_10 застосовуючи фізичне та психологічне насильство, не даючи змоги потерпілій покинути салон автомобіля, демонструючи, що їхні погрози реальні, поїхали до річки «Бистриця-Надвірнянська», де погрожували втопити ОСОБА_6 .

Будучи під впливом погроз фізичним насильством, сприймаючи їх як реальні, побоюючись за своє життя, ОСОБА_6 вимушена була покоритись їхнім вимогам, та погодилась приїхати до квартири ОСОБА_10 . Приїхавши у двір житлового будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 разом із даними хлопцями зайшла до приміщення квартири АДРЕСА_3 . Знаходячись у приміщенні вказаної житлової квартири діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 продовжуючи здійснювати психологічний тиск на потерпілу ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_4 діючи умисно, продовжуючи реалізовуючи свій злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті природнім способом, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, умисно застосовуючи фізичне насильство та погрози його застосування, провів ОСОБА_6 до однієї із кімнат вказаної квартири, де примусив ОСОБА_6 вступити з ним у статеві зносини, тобто зґвалтував її.

22 серпня 2018 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. 23 серпня 2018 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, терміном до 21.10.2018 (включно), з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

У вчиненні кримінального правопорушенняч обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 Б українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий: 28.12.2010 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ст. 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 71 КК України на строк до трьох років одного місяця позбавлення волі, 11 листопада 2013 року звільненого по відбутті терміну покарання; 02.06.2015 Івано-Франківським міським судом за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 та ст. 263 ч. 1 КК України, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України на строк до одного року шести місяців позбавлення волі, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 .

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: допитом потерпілої ОСОБА_6 , висновком судово-медичної експертизи, протоколом обшуку, протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Однак закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0000122 у строк, зазначений у ч. 2 ст. 219 КПК України не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових експертиз, а саме: судово-цитологічних та судово-психіатричної експертизи, які мають значення для встановлення істини у справі. Окрім цього необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, виконати вимоги ст. 291 КПК України склавши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи раніше є те, що вказані об`єкти дослідження надсилались на проведення різного роду судових експертиз по черзі, що унеможливило їх проведення у трьохмісячний термін досудового розслідування.

Строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000122 було продовжено до чотирьох місяців, тобто до 10.11.2018 року.

Пдстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України є особливо тяжкими, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 3 ст. 152 КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, будучи раніше судимим.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, оскільки підозрюваний не визнає себе винним у вчиненні злочину, статеві зносини були добровільними, на потерпілу та свідків впливати не має можливості та не буде цього робити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 22 серпня 2018 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 23 серпня 2018 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, терміном до 21.10.2018 (включно), з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

10.10.2018 постановою заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_11 , у порядку ст. ст. 294, 295 КПК України, у зв`язку із особливою складністю провадження строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до чотирьох місяців, тобто до 10.11.2018 включно.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Доводи ж захисника підозрюваного фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності його вини, що не стосується питань даного судового розгляду.

Крім того, ОСОБА_4 . Переховувався від органів досудового розслідування, перебував довгий час у розшуку, це свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суд у випадку обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В той же час 21.10.2018р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину характеризуючі особу підозрюваного дані, його молодий вік, задовільний стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також наявність судимості.

В той же час обставини, які зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до - 10.11.2018 року включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10 листопада 2018 року, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1