АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/407/18 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/267/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Павлоград Днапропетровської області, до засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , -

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7

засуджена - ОСОБА_6

представник Покровського ВЦ № 79 - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та звільнити її умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року ОСОБА_6 була засуджена за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначено за цим та попереднім вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року остаточний строк покарання 2 роки 2 місяці обмеження волі.

Початок строку відбування покарання засудженою ОСОБА_6 з 26.11.2016 року, кінець строку 26.01.2019 року.

13 березня 218 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_6 надійшло клопотання про її умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року у задоволенні клопотання засудженої було відмовлено, та своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджена своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення та перевиховання, за період відбуття покарання в установі засуджена ОСОБА_6 характеризується посередньо, має одне заохочення та два стягнення, не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, виявила бажання приймати участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, але лекції не відвідує, бере участь у роботі самодіяльної організації, норму виробітки намагається виконувати, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки вона відбула більшу половину строку призначеного покарання. На думку засудженої, вона своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення. Зазначає, що отримала подяку та сумлінно працює на виробництві бригадиром, завжди виконує свою роботу сумлінно і охайно. Крім того, просить врахувати суд, що вона має тяжку хворобу СНІД четвертої стадії та здоров`я її погіршується, також перенесла тяжку операцію в липні 2017 року.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Засуджена ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу, просила ухвалу суду скасувати та застосувати до неї умовно-дострокове звільнення.

Представник Покровського ВЦ № 79 ОСОБА_8 також заперечувала проти апеляційної скарги засудженої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженої ОСОБА_6 , обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Також в роз`ясненнях п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" зазначено, що рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд зазначив, що умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , суд першої інстанції послався на те, що засуджена своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення.
З цим висновком колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає обставинам кримінального провадження, даним про особу і поведінку засудженої ОСОБА_6 , яка за період відбування покарання в Покровському ВЦ № 79 характеризується посередньо (а.кп.16), під час відбування покарання мала одне заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, мала два стягнення у вигляді попередження та догани за відмову від виходу на роботу(а.кп.17), крім цього дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, проте не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, працевлаштована до бригади № 12 підприємства установи, швачкою; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, соціально-корисну ініціативу проявляє, до виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою, також бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі та участь у реалізації програм диференційованого впливу, підтримує зв`язок з рідними шляхом телефонних розмов.
Крім цього, під час апеляційного розгляду засуджена надала довідки та виписні епікризи про стан свого здоров`я та довідку про виконання норми виробітку засудженої ОСОБА_6 за період з 01.12.2016 року по 31.05.2018 року, які в процентному співвідношенні складають в середньому від 50 до 65 % виробітку.
Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі врахував поведінку засудженої під час відбування покарання і становлення її на шлях виправлення.
Підстави та мотиви прийнятого судом рішення наведені в ухвалі суду і базуються на фактичних даних, які встановлені під час перевірки судом апеляційної інстанції.

При перевірці матеріалів справи суд апеляційної інстанції не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі засудженої не спростовують прийнятого судом першої інстанції рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга засудженої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4