Справа № 442/3805/18
Провадження № 1-кс/442/843/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001313 від 16 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0001313 від 16 червня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на косу, вилучену у громадянки ОСОБА_4 , котра перебувала у власності покійного ОСОБА_5 , який проживав у АДРЕСА_1

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Дрогобицькій міській лікарні помер ОСОБА_5 , який 14.06.2018 року з травмою правого ока та ознаками алкогольного сп`яніння був доставлений у вказаний лікувальний заклад із с. Рихтичі Дрогобицького району, Львівської області. Допитаний по суті провадження як свідок ОСОБА_6 пояснив, що 13.06.2018 року приблизно о 23.15 год., відвозячи свою знайому Оксану у с. Рихтичі випадково побачив незнайомого чоловіка із косою в руках, який перед ним впав. Вийшовши до незнайомця побачив у нього пошкоджене праве око, тому викликав карету швидкої допомоги якою його було доставлено у лікарню.

18.06.2018 року, згідно письмової заяви про добровільну видачу, у жителькі с. Рихтичі, Дрогобицького району ОСОБА_4 було вилучено косу, яка їй не належала, та яку 14.06.2018 року до неї із вулиці приніс ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання , приходжу до наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001313 від 16 червня 2018 року р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як вбачається із клопотання та представлених до нього доказів слідчим Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області 18.06.2018 року, згідно письмової заяви про добровільну видачу, у жительки с. Рихтичі, Дрогобицького району ОСОБА_4 було вилучено косу, яка їй не належала, та яку 14.06.2018 року до неї із вулиці приніс ОСОБА_7 .

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно, буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою попередження незаконного відчуження даного майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на косу, вилучену у громадянки ОСОБА_4 , котра перебувала у власності покійного ОСОБА_5 , який проживав у АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1