В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2018 Справа №607/17003/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004081 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кременець Тернопільської області, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка 27 серпня 2017 року близько 03 год. 45 хв. перебувала у вбиральні Пабу «Файне місто, що в м.Тернополі по бульвару Т.Шевченка, 23, де помітила залишений без нагляду мобільний телефон марки «Еппл Айфон 5Ес А1533», виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, вона тоді ж і там же, переконавшись у тому, що за нею ніхто не спостерігає та, що її дії не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно, з корисливих мотивів викрала вищевказаний мобільний телефон, вартістю 2 175 грн., в силіконовому чохлі, вартістю 100 грн., в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., після чого із вказаним майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втекла, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 300 грн.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29 грудня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді 850 грн. штрафу зі стягненням в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 29 грудня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Крім цього, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 в користь держави, з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №1302/17-22 від 21 грудня 2017 року в сумі 990 грн.

При цьому, речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Еппл Айфон 5Ес А1533», що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 необхідно залишити у розпорядженні останньої.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 29 грудня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, з відповідними призначеннями платежів процесуальні витрати за проведену у кримінальному провадженні судову товарознавчу експертизу №1302/17-22 від 21 грудня 2017 року в сумі 990 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «Еппл Айфон 5Ес А1533», що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останньої.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1