Провадження № 1-кс/734/994/18 Справа № 734/2778/18
У х в а л а

іменем України

11 серпня 2018 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6
розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт. Козелець клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000008 від 12.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст.368 КК України, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, начальника відділення Військової служби правопорядку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковника, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону підполковник юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що 12.02.2018 до військової прокуратури Деснянського гарнізону надійшло повідомлення заступника начальника 8 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України щодо протиправної діяльності військової службової особи спеціального правоохоронного формування у складі Збройних Сил України, яке дислокується на території Деснянського гарнізону.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно дост. 1 Закону України Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України Військова служба правопорядку у Збройних Силах України спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання злочинам, іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів Військова служба правопорядку у Збройних Силах України відноситься до правоохоронного органу.
У свою чергу, військовослужбовці Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, як представники правоохоронного органу, відповідно до пунктів 7-9 ст. 7 Закону України Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України мають право, окрім іншого, складати протоколи про адміністративні правопорушення стосовно військовослужбовців у випадку та в порядку, передбачених законами України, а також у разі вчинення адміністративних правопорушень іншими особами; у випадках та в порядку, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушенняпередавати матеріали про адміністративні правопорушення на розгляд органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про такі адміністративні правопорушення; передавати матеріали про дисциплінарні правопорушення, вчинені військовослужбовцями і військовозобов`язаними під час проходження ними зборів, на розгляд відповідних командирів (начальників) військових частин.
Відповідно до положень ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, передбаченими ст. 44,ч. 2-3ст. 123,ст. 172-10172-20,173,174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7.
Таким чином, підполковник ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу, який наділений функціями і повноваженнями на складання відносно військовослужбовців протоколів про вчинення військових адміністративних правопорушень.
Також, ОСОБА_5 проходить військову службу у спеціальному правоохоронному формуванні у складі Збройних Сил Україниу військовому званні підполковник.
На час проходження військової служби у складі Збройних Сил України на підполковника ОСОБА_5 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.
Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (із змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (із змінами), кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги.
Відповідно до вимог ст.ст. 4, 11,16, 32, 58-59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підполковник ОСОБА_5 у своїй діяльності повинен керуватися Конституцією України, законами України та іншими нормативно-правовими актами України, він несе повну та одноособову відповідальність за роботу з особовим складом, дотримання підпорядкованим особовим складом законності, правопорядку та дисципліни, здійснює управління довіреним підрозділом, являється прямим начальником для усього особового складу відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язаний встановлювати у підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, запобігати надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу.
Також, відповідно до ст.ст. 7-8 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України підполковник ОСОБА_5 має право заохочувати та притягувати до дисциплінарної відповідальності підлеглих йому військовослужбовців.
Враховуючи вищевикладене, підполковник ОСОБА_5 , будучи прямим начальником по відношенню до військовослужбовців ввіреного йому підрозділу має право та обов`язок подавати старшому начальнику пропозиції щодо розміру місячного грошового преміювання або депреміювання підлеглих, може особисто накладати та знімати дисциплінарні стягнення, а також подавати старшому начальнику відповідні пропозиції.
Статтями 6, 20 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Також, відповідно до примітки 1 до ст. 425 КК України, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків.
Таким чином, підполковник ОСОБА_5 обіймає посаду, пов`язану з постійним виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому являється військовою службовою особою.
У свою чергу, на військових посадових осіб поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України Про запобігання корупції.
Так, згідно положень ст.ст. 3, 22, 24 Закону України Про запобігання корупції, військовим посадовим особам Збройних Сил України забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, такі особи зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитись від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників правоохоронних органів; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника або керівника відповідного органу, спеціально уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в порушення вищевказаних вимог законодавства, підполковник ОСОБА_5 вирішив у протиправний спосіб використати надані йому владні повноваження та користуючись наданими йому службовими повноваженнями вимагав та отримав неправомірну вигоду за наступних обставин.
Так, 05.08.2018 військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) сержант ОСОБА_7 виконував обов`язки відповідального по контролю за розпорядком дня в 3 навчальній танковій роті. Приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_7 виявив відсутність у підрозділі одного військовослужбовця строкової служби про що встановленим порядком доповів старшому начальнику та негайно організував пошуки військовослужбовця. Цього ж дня, близько 20 год. 30 хв. зниклий військовослужбовець строкової служби був виявлений патрулем Військової служби правопорядку у житловій зоні АДРЕСА_2 в нетверезому стані.
Наступного дня, 06.08.2018 приблизно о 08 год., начальник відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_5 викликав сержанта ОСОБА_7 до зонального відділення та, без з`ясування обставин самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом строкової служби та вжитих для його розшуку дій з боку ОСОБА_7 , вказав останньому на необхідність надання пояснень на ім`я ОСОБА_5 , в яких ОСОБА_7 повинен визнати себе винуватим у неналежному виконання посадових обов`язків, що призвело до самовільного залишення місця служби солдатом строкової служби.
Після цього, ОСОБА_5 , отримавши письмове пояснення ОСОБА_7 , повідомив останньому, що відносно нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення Недбале ставлення до військової служби.
При цьому, підполковник ОСОБА_5 , як працівник правоохоронного органу, який повинен виявляти та попереджати правопорушення, будучи військовою службовою особою, діючи з корисливих мотивів, висунув сержанту ОСОБА_7 вимогу про передачу йому неправомірної вигоди у сумі 1200 (одна тисяча двісті) грн. за не складання ОСОБА_5 відносно ОСОБА_7 адміністративного протоколу.
В подальшому, 09.08.2018 приблизно о 16 год., на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи на території відділення Військової служби правопорядку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив ОСОБА_7 , що у разі складання відносно останнього адміністративного протоколу, ОСОБА_7 , окрім накладення на нього адміністративного стягнення, буде притягнутий ще і до дисциплінарної та матеріальної відповідальності владою командира військової частин шляхом зменшення розміру щомісячної премії, сума якої врази перевищує суму неправомірної вигоди, необхідної для передачі ОСОБА_5 . Водночас, у разі передачі ОСОБА_5 раніше обумовленої суми неправомірної вигоди, ОСОБА_7 уникне адміністративної, матеріальної та дисциплінарної відповідальності.
10.08.2018 підполковник ОСОБА_5 приблизно о 16 год. 45 хв., на території відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дислокується у АДРЕСА_2 (території військової частини НОМЕР_2 ), отримав від сержанта ОСОБА_7 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 1200 грн.
Цього ж дня, у ході проведення огляду місця події у відділенні Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дислокується у АДРЕСА_2 (територія військової частини НОМЕР_2 ), в кабінеті № 3, виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, ОСОБА_5 10.08.2018 отримав від сержанта ОСОБА_7 , а саме 12 купюр номіналом по 100 грн. з наступними серіями та номерами: 1) БА 1107904, 2) ГЙ 8991912, 3) ЕД 5469515, 4) КС 4361960, 5) МЛ 8131004, 6) СЄ 0847778, 7) ТБ 4466121, 8) СЗ 2700948, 9) АЕ 8227428, 10) СЖ 0046315, 11) АЖ 8950594, 12) КН 77333640.
10.08.2018 стороною обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, начальника відділення Військової служби правопорядку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковника, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та затримано в порядку вимог ст. 208 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- витягом з ЄРДР;
- повідомленням СБУ від 31.01.2018 щодо ОСОБА_5 ;
- постановою про доручення здійснення досудового розслідування органу досудового розслідування від 12.02.2018;
- повідомленням СБУ від 16.04.2018 щодо ОСОБА_5 ;
- повідомленням СБУ від 13.06.2018 щодо ОСОБА_5 ;
- повідомленням СБУ від 08.08.2018 щодо ОСОБА_5 ;
- заявою ОСОБА_7 від 06.08.2018;
- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 10.08.2018;
- протоколом огляду місця події від 10.08.2018;
- протоколом обшуку від 10.08.2018;
- постановами про визнання предметів речовими доказами від 10.08.2018;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України;
- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 10.08.2018;
- іншими матеріалами в їх сукупності.
Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Так, ч. 3 ст. 368 Кримінального Кодексу України, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_5 ,передбачає реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Перед страхом кримінальної відповідальності, з метою її ОСОБА_10 має реальну можливість залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового слідства та суду.
Також, обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_5 під вартою не дасть можливості останньому знищити або приховати документи і матеріали, що мають значення для даного провадження, або проводити зустрічі з невстановленими військовими особами на даний час з метою продовження злочину, знищення доказів, а також здійснення впливу на свідків у провадженні.
Стороною обвинувачення також враховується, що ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем, який може в силу виконання військового обов`язку бути направленим у довготривалі відрядження поза межами сел. Десна.
Крім того, стороною обвинувачення враховується, що ОСОБА_5 являється працівником правоохоронного органу, проходить військову службу у спеціальному правоохоронному формуванні у складі Збройних Сил Україниу військовому званні підполковник. Таким чином, ОСОБА_5 обізнаний про способи і методи роботи правоохоронних органів та маючи можливість вільного пересування, може здійснювати незаконний вплив та погрози на свідків в силу свого військового звання, а також авторитету правоохоронного органу, в якому він проходить службу.
Враховуючи наявні ризики, вважаю, що є достатні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування та надасть можливість органу досудового розслідування припинити вчинення останнім кримінального правопорушення у якому він підозрюється.
Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненнізлочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , виконання ним процесуальних рішень, спробам останнього перешкоджати кримінальному провадженню та припинить вчинення ним кримінального правопорушення у якому він підозрюється.
В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання, в клопотанні чітко зазначені ризики визначені ст.. 177 КПК України. Заперечували про особисту поруку підозрюваного начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_11 , так-як вони не знають особу, яка хоче взяти на поруки підозрюваного і сам він говорить, що знає підозрюваного не тривалий час, а також проживає в м. Чернігів і не зрозуміло яким чином знаходячись на значній відстані від смт. Десна, де проживає підозрюваний, він буде його контролювати.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні висловився, що жодних підстав перелічених ст.. 177 КПК України в клопотанні не наведено, не надано доказів, що підозрюваний може переховуватись, вчиняти тиск на свідків. Також в клопотанні не зазначено, чому саме повинен бути застосований саме запобіжний захід у виді тримання під вартою. Підозрюваний позитивно характеризується, має дружину, малолітню дитину, постійне місце проживання, учасник бойових дій. Заява про взяття на поруки є доцільною і підлягає задоволенню.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав свого захисника. Він підтримує заяву про взяття його на поруки, він не має бажання жодним чином ухилятись.
Начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він бажає взяти підозрюваного на особисту поруки, так-як вивчивши особову справу, знаючи підозрюваного, який позитивно характеризується, приймав участь в зоні АТО, він вважає, що підозрюваний не буде ухилятись чи переховуватись.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Метою і підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, та вказаних судом вище, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди (ст. 178 КПК України).

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікацій дій підозрюваного, суд на виконання вимог ст. 178 КПК України враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, вік та стан його здоров`я, який не перешкоджає можливості перебувати йому під вартою, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не знаходить підстав застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, або взагалі не обрання запобіжного заходу, вважаючи, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки і запобіганню ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу необхідно обрати обвинуваченому тримання під вартою строком на 60 днів відповідно до вимог ч.1. ст. 97 КПК України згідно клопотання прокурора.

Виходячи з вимог ст. 197, ч. 2 ст. 209 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК Українирозмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яке ОСОБА_5 підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 65розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на даний час становить 1841 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Не підлягає задоволенню заява начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 про особисту поруку підозрюваного ОСОБА_5 , так-як слідчим суддею з обґрунтуванням та наведенням відповідних мотивів обрано відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 179, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, начальника відділення Військової служби правопорядку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковника, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Чернігівському СІЗО строком на 60 діб.
Строк тримання під вартою обчислювати з 16 години 45 хвилин 10 серпня 2018 року по 16 годину 45 хвилин 09 жовтня 2018 року.
Утримувати ОСОБА_5 у Чернігівському СІЗО.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК Українисуд встановлює ОСОБА_5 заставу в розмірі 119665 (сто девятнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп., яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМ України.
В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.
З моменту звільнення ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
не відлучатись із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
утримуватися від спілкування з свідкамив даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк не більше двох місяців.
Підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснюється положення п.-п. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
В задоволенні заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 про особисту поруку підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1