Справа №:755/7355/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001859 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З Київської місцевої прокуратури №4 надійшов для розгляду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч.2 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про те, що ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від слідства, суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, крім того, не має постійного місця проживання в м. Києві, та може впливати на потерпілого та свідків.
Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, вважає, що прокурором не наведено будь яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив змінити запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі. ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 187 КК України, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши учасників провадження на рахунок наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження, його особу та схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 314-316 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про подовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 грудня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя