233 № 233/179/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівки Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Костянтинівки Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 2 курсу Костянтинівського професійного будівельного ліцею, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 2 місяці, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,2,3 ст. 177 КПК України на теперішній час не перестали існувати.
Захисник в судовому засіданні просив вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 і законний представник в судовому засіданні не заперечували проти клопотання прокурора.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, приходить таких висновків.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на два місяці до 23 червня 2018 року, та покладено на останнього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимогами ст.178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 є тяжким умисним злочином, за яке законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт є недієвим та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченим.
Дані щодо відсутності порушень обвинуваченим ОСОБА_7 обраного у відношенні нього запобіжного заходу, не зменшує ризик можливості переховування обвинуваченого від суду, зокрема ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, що є підставою для відмови у зміні запобіжного заходу, виходячи з принципів конвенційного прецедентного права (рішення по справі «Штегмюлллер проти Австрії»).
Тож, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , продовженню з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Разом з тим, на переконання суду, прокурором не доведено в судовому засіданні, належними і допустимими доказами, існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , згідно розписок потерпілого ОСОБА_8 , добровільно відшкодував матеріальну і моральну шкоду; та ризику знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження речових доказів припинені.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 331 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього такі обов`язки:
1) з`являтись на виклик суду для проведення судового розгляду;
2) не відлучатися з м. Костянтинівка Донецької області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання, роботи, навчання;
3) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.
Виконання ухвали в частині продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 доручити Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.
Контроль за виконанням ухвали в частині продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 покласти на прокурора.
Строк дії ухвали два місяці - по 22 серпня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1