н/п 1-кс/640/8726/18
"17" серпня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
В клопотанні прокурор зазначає, що перелічене обладнання на даний час передано на відповідальне зберігання матеріально-відповідальним особам з числа співробітників ПрАТ «ХЗТУ» та знаходиться в цехах №2 та №3, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3. В разі задоволення клопотання, прокурор просить визначити місцем зберігання арештованого майна територію ДП "ХЗТУ".
Прокурор на обґрунтування клопотання зазначає, що 22.01.2018 з території Державного підприємства «Харківський завод транспортного устаткування», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3 на вантажному автотранспорті незаконно вивезене обладнання ДП «ХЗТУ» з метою подальшої реалізації. 22.02.2018 до ВСП ГУНП надійшла заява від громадянина ОСОБА_4 про те, що посадовими особами ХЗТУ у змові з іншими особами, які не є працівниками зазначеного підприємства, систематично вчиняється привласнення та розтрата державного майна шляхом зловживання службовим становищем, а саме вивезення та продаж товарно-матеріальних цінностей.
Допитані під час слідства в.о. директора ДП «ХЗТУ» ОСОБА_5 , в.о. головного інженера ДП «ХЗТУ» ОСОБА_6 та юрист ДП «ХЗТУ» ОСОБА_7 зазначають, що в 2004 році частина основних засобів ДП «ХЗТУ», в період санації підприємства, була передана на відповідальне зберігання до ЗАТ «ХЗТУ» (у теперішній час ПрАТ «ХЗТУ» - м. Харків, вул. Достоєвського, 3) згідно акту приймання-передачі, у відповідності до договору №Н/43-04 від 01.08.2004. Так, згідно Актів приймання передачі основних засобів ДП «ХЗТУ», в особі керуючого санацією ОСОБА_8 було передано ЗАТ «ХЗТУ», в особі голови правління ОСОБА_9 , а також технічні паспорти на нежитлові будівлі, за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3. 29.03.2018, наказом т.в.о. генерального директора ДП «ХЗТУ» №25 була призначена інвентаризація основних засобів підприємства, та створена інвентаризаційна комісія. Для організації здійснення роботи комісії за місцем знаходження основних засобів ДП «ХЗТУ» до ПрАТ «ХЗТУ» було направлено лист про надання безперешкодного допуску для проведення інвентаризаційних дій. Проте службовими особами ПрАТ «ХЗТУ» вказаний лист був проігнорований, та відповідь на нього не надана. Після чого, 18.04.2018 вищевказана інвентаризаційна комісія ДП «ХЗТУ» прибула до ПрАТ «ХЗТУ» з метою проведення інвентаризації основних засобів ДП «ХЗТУ», які знаходяться на відповідальному зберіганні вказаного приватного підприємства. Спроба членів комісії пройти на територію ПрАТ «ХЗТУ» була блокована охороною ПрАТ «ХЗТУ». Крім того, на місце було здійснено виклик працівників патрульної поліції, які також задокументували факт перешкоджання роботі комісії (номер виклику ЄО№ 7136 від 18.04.2018 0 10:26 год.). Обставини, що склалися, а саме знаходження основних засобів ДП «ХЗТУ» на території ПрАТ «ХЗТУ» унеможливлює здійснення діяльності державного підприємства, спрямованого на зміцнення обороноздатності держави. Крім того, використання вказаних основних засобів ПрАТ «ХЗТУ» в комерційних цілях на протязі понад десяти років, завдає матеріальної шкоди ДП «ХЗТУ» та державним інтересам. Також, відсутність паспортів та проектної документації на будівлі, які належать ДП «ХЗТУ» не дозволяє проводити необхідні роботи з реконструкції та капітального ремонту будівель державного підприємства.
Вищевказане також підтверджується іншими зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.
09.08.2018 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук цеху №2, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3 С/1-3, в ході якого виявлено, вилучено та залишено на відповідальне зберігання вказане в клопотанні обладнання.
Вищевказані матеріальні об`єкти є знаряддям та предметом злочину, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування зазначеного кримінального провадження та у випадку не накладення на них арешту можуть бути пошкоджені, знищенні або втрачені.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин зазначеного кримінального провадження виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно.
Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах зазначено виявлення та вилучення речей, предметів і документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та мають значення для даного кримінального провадження, зокрема, основних засобів ДП «ХЗТУ», носіїв інформації, в тому числі комп`ютерної техніки, мобільних терміналів систем зв`язку, документів.
09.08.2018 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова, проведено обшуки: у приміщенні цеху №2, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3-С/1-3, з 11.30 год. до 20.32 год.; у приміщенні цеху №3, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3-Н/1-3, з 13.07 год. до 17.10 год., в ході яких, згідно протоколів обшуків від 09.08.2018 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 31-37).
10.08.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , в якому він просив накласти арешт на обладнання (згідно наведеного у клопотанні переліку), яке було виявлено 09.08.2018 під час проведення обшуків у цехах №2 і №3 за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3.
Після проведення обшуку клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, слідчий, на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто до 11.08.2018, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
В подальшому, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк стороною обвинувачення, як встановлено вище, поштою направлено до суду клопотання про арешт майна.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Згідно наданих даних, копія ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2018 про повернення клопотання для усунення недоліків отримана військовою прокуратурою Харківського гарнізону 15.08.2018 (а.с. 80), та в подальшому вказане клопотання сторони обвинувачення надійшло до Київського районного суду в межах встановленого строку 16.08.2018 після усунення недоліків (а.с. 3).
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Прокурором доведено що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Як вже зазначалося, в клопотанні прокурор зазначає, що перелічене обладнання на даний час передано на відповідальне зберігання матеріально-відповідальним особам з числа співробітників ПрАТ «ХЗТУ» та знаходиться в цехах №2 та №3, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3. В разі задоволення клопотання, прокурор просить визначити місцем зберігання арештованого майна територію ДП "ХЗТУ".
Прийшовши до висновку про наявність правових підстав до задоволення клопотання, слідчий суддя визначає місцем зберігання арештованого майна територію Державного підприємства «Харківський завод транспортного устаткування» за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3, з попередженням особу (осіб), якій (яким) буде передане вказане майно слідчим, який здійснює досудове розслідування, та/або прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 167-168, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 задовольнити.
Визначити місцем зберігання арештованого майна територію Державного підприємства «Харківський завод транспортного устаткування» за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3.
Попередити особу (осіб), якій (яким) буде передане вказане майно слідчим, який здійснює досудове розслідування, та/або прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1