Справа № 397/548/18
н/п : 1-кп/397/93/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2018 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.04.2018 року за № 0000246 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.06.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень; вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.04.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
за участю:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Так, на початку квітня 2018 року (приблизно 10-го чи 11-го числа, точної дати під час судового розгляду не встановлено) приблизно о 10.20 год. ОСОБА_4 проходив повз Будинок Культури, який розташований за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Коцюбинського, 2-а, де помітив велосипед марки «Україна», належний потерпілому ОСОБА_7 .

У той момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення вказаного велосипеду марки «Україна». Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають, розуміючи неправомірність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_7 велосипед марки «Україна», вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 345 від 24.04.2018 року, становить 1075 грн.

З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану вище суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не визнав та пояснив, що крадіжку вчинив його брат ОСОБА_9 . Приблизно на другий чи третій день після Пасхи, до нього на роботу приїхав його рідний брат ОСОБА_9 на велосипеді та пояснив, що знайшов його і бажав здати на металолом. Він запропонував йому не здавати даний велосипед на металолом, так як його можливо продати і у зв?язку з цим брат залишив велосипед йому. У той же день він запропонував своєму знайомому купити даний велосипед за 200 грн., на що той погодився. Після цього до нього приїхали працівники поліції і повідомили, що велосипед викрадений. Він, заради того, щоб його брат не ніс відповідальності, повідомив працівникам поліції, що це він викрав велосипед, на що працівники поліції повідомили, що за це йому нічого не буде. Під час досудового розслідування вину визнавав, надав покази, які викривають його та зі слів брата, під час слідчого експерименту, показав та розказав як, де і коли вчинив крадіжку велосипеду. У подальшому, коли обвинувальний акт було передано до суду, звернувся до адвоката, йому та його брату було роз`яснено, які від цього можуть бути наслідки. Тому, брат звернувся до відділення поліції з визнанням вини.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що у 2018 році точної дати не пам`ятає приблизно о 10 год. 00 хв. поїхав з с. Несваткове Олександрівського району Кіровоградської області до смт. Олександрівка Кіровоградської області, де залишив велосипед за будинком культури біля кочегарки, а коли повернувся, його не знайшов. Не пам?ятає чи вживав у той день спиртні напої. Зазначив, що у велосипеді була перероблена рама.

Через декілька днів поїхав з дружиною здавати металобрухт на пункт прийому металолому, де на території дружина впізнала їхній велосипед без рами, зеленого кольору з чорною резинкою на багажнику. Наступного дня вони повернулися до металоприйомнику та запитали про велосипед, вимагали його повернення, але їм було відмовлено. Потім вони поїхали до відділення поліції та написали заяву. Після чого, даний велосипед було вилучено, та після впізнання повернуто їм під розписку.

Після надання пояснень у судовому засіданні, потерпілий надав заяву про подальший розгляд справи без його участі, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просив суворо його не карати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що приблизно на початку квітня 2018 року, у денну пору доби, йшов по вулиці Незалежності в смт. Олександрівка та зустрів ОСОБА_4 , який їхав на велосипеді. ОСОБА_4 привітався до нього та запитав, чи не бажає він придбати велосипед за 200 грн., жіночий. Він запитав у ОСОБА_4 , чи з велосипедом все гаразд і чи він некрадений, на що ОСОБА_4 відповів, що з велосипедом все гаразд. Тоді він погодився придбати велосипед, який був без рами, зеленого кольору, з чорною резинкою на багажнику, марку не пам`ятає, за 200 грн. Через певний проміжок часу (приблизно через 2 чи 3 тижні) на територію пункту прийому металолому, де він в той час перебував, прийшли невідомі йому люди (чоловік та жінка) та повідомили, що це їх велосипед і він викрадений, на що він відмовив їм у поверненні. У подальшому приїхали працівники поліції та вилучили велосипед.

Свідок сторони захисту ОСОБА_9 суду пояснив, що приблизно на 3-ій, 4-ий день Пасхи, приблизно о 10 год. ранку, перебував в центрі смт. Олександрівка Кіровоградської області, відвідував магазини. Пройшовши через базар за будинком культури біля гаража в кущах біля смітника під стіною лежав велосипед «Україна», рама перероблена під жіночий, зеленого кольору. Він зупинився біля нього, покурив, подумав, що його хтось або викинув або забув, оскільки нікого не було. Він взяв велосипед відкотив трішки та поїхав на металоприйомний пункт, щоб його здати на метал, оскільки він був у поганому стані. Побачивши брата, повідомив, що знайшов велосипед, той сказав щоб віддати велосипед йому, він його продасть. Після цього віддав велосипед брату, а сам пішов додому. Згодом брат повідомив, він велосипед продав та віддав кошти за велосипед у сумі 200 грн. Через тиждень, приблизно у 20-их числах, брат повідомив, що велосипед крадений та потерпілий написав заяву на нього. Крім того, розповідав, що з ним проводились слідчі дії. Оскільки, знаючи, що брат має судимість та за вказаний злочин, який він не вчиняв може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, тому 21.05.2018 року звернувся до відділення поліції та добровільно написав заяву зі зізнанням про вчинений злочин. Метою звернення із заявою було те, щоб брата не судили за крадіжку, яку він не вчиняв, оскільки дану крадіжку вчинив він. Результат розгляду даної заяви йому не відомий, оскільки більше до відділення поліції не ходив. На даний момент готовий нести покарання за вчинений злочин, яким би воно не було.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що працює по ремонту автомобілів у смт. Олександрівка Кіровоградської області біля газової служби. Разом з ним працює ОСОБА_9 . Крім того зазначив, що від їх з ОСОБА_9 місцем роботи до центру смт. Олександрівка, йти приблизно 20 хвилин.

Точної дати не пам?ятає, але пам?ятає, що це було на Пасху, він прийшов на роботу приблизно о 09.00-09.30 год. Через декілька хвилин на роботу прийшов і ОСОБА_9 . Не може стверджувати чи відлучався ОСОБА_9 з місця роботи, але пояснив, що приблизно з 10.00 год. і протягом двох годин, він спілкувався з ОСОБА_9 і той постійно перебував у його полі зору.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказам, а саме:

-даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно яких, до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , а саме: крадіжки велосипеду марки «Україна», який знаходився біля будинку культури, що розташований за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Коцюбинського, 2-а (а.к.п. 1);

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_7 , з якого вбачається, що 08.04.2018 року приблизно о 10.00-11.00 год. невстановлена особа біля будинку культури, викрала належний йому велосипед (а.к.п. 6);

-даними рапорту оперуповноваженого ОСОБА_12 , згідно яких під час проведення розшукових заходів, було встановлено, що до вчинення крадіжки велосипеду, належного ОСОБА_7 , причетний ОСОБА_4 (а.к.п. 17);

-даними протоколу огляду місця поді від 20.04.2018 року та доданими до нього фототаблицями, згідно яких було оглянуто територію колхозбуту, яка розташована по АДРЕСА_3 і на території якої виявлено велосипед марки «Україна» зеленого кольору, до сидіння якого прив?язана резинка чорного кольору і ручки якого металевого сірого кольору (а.к.п. 19-23);

-даними висновку експерта № 345 від 24.04.2018 року, відповідно до яких, ринкова вартість не наданого на експертизу жіночого велосипеду марки «Україна», з відкритою рамою, у справному стані, який був раніше у використані, придбаний у липні 2017 року, станом цін на 08.04.2018 року може складати 1075, 00 грн. (а.к.п. 35-38);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25.04.2018 року, згідно якого, обвинувачений ОСОБА_4 розказав та показав, як здійснив крадіжку велосипеду, який знаходився біля будинку культури в смт. Олександрівка (а.к.п. 55-59).

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним. У зв?язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд вважає не належними показання свідка сторони захисту ОСОБА_9 , оскільки останній являється близьким родичем братом обвинуваченого ОСОБА_4 , діє в його інтересах з метою уникнення ОСОБА_4 кримінальної відповідальності, так як останній злочин вчинив перебуваючи на іспитовому строку, а тому свідок ОСОБА_9 усвідомлює наслідки визнання його брата винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину. Натомість, як з?ясувалося під час судового розгляду, свідок ОСОБА_9 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, а тому, у разі доведення його вини у вчиненні крадіжки велосипеду потерпілого ОСОБА_7 , йому не загрожуватиме покарання, на його думку яка була висловлена під час судового розгляду, у виді реального позбавлення волі.

Суд також приймає до уваги те, що після вчинення крадіжки (приблизно 10-го чи 11-го числа квітня місяця 2018 року) із заявою до органів поліції зі зізнанням свідок ОСОБА_9 звернувся лише 21.05.2018 року, тобто більше як через місяць після вчинення злочину. За наслідками його звернення відомостей до ЄРДР не внесено.

Крім того, обвинувальний акт складено, затверджено та його отримано обвинуваченим ОСОБА_4 26.04.2018 року, до суду його направлено 02.05.2018 року, 07.05.2018 року у підготовчому судовому засіданні обвинуваченому було призначено захисника, а 23.05.2018 року проведено підготовче судове засідання.

Усі вищевказані обставини свідчать про те, що свідок ОСОБА_9 протягом досудового розслідування, під час направлення обвинувального акту до суду та коли провадження перебувало у суді і призначалося до розгляду, лише за два дні до проведення підготовчого засідання звернувся до органів поліції із заявою про зізнання. Вказане підтверджує те, що свідок ОСОБА_9 не мав на меті протягом майже двох місяців після вчинення нібито ним крадіжки велосипеду, зізнаватися у вчиненні такої крадіжки, якимось чином виправдовувати свого брата, враховуючи при цьому той факт, як підтвердив свідок у судовому засіданні, що йому увесь цей час було відомо, що відносно його брата здійснюється досудове розслідування за викрадення велосипеду і що провадження вже перебуває у суді.

Окрім того, з досліджених у судовому засіданні матеріалів перевірки по факту зізнання ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, вбачається, що за наслідками проведеної перевірки складено відповідну довідку і про це направлено ОСОБА_9 повідомлення 23.05.2018 року. Також, з матеріалами вказаної перевірки сторона захисту ознайомилася 05.09.2018 року під час судового розгляду. Проте, ОСОБА_9 , вважаючи необхідним виправдати свого брата за пред?явленим йому обвинуваченням, на момент постановлення вироку, не вчинив жодних дій щодо ознайомлення з матеріалами перевірки, якимось-чином відреагувати на них, зокрема в частині не здійснення правоохоронними органами необхідних слідчих дій, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо його заяви, тощо.

Також, суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнавав свою вину, добровільно надавав пояснення та брав участь у проведенні слідчого експерименту, за наслідками якого послідовно та логічно вказував на обставини викрадення ним велосипеду. При цьому, обвинуваченим будь-які дії зі сторони працівників поліції під час розслідування даного кримінального провадження, не заперечувалися, не оспорювалися та не оскаржувалися, після проведення кожної слідчої дії з ним, він не мав будь-яких претензій до працівників поліції.

Щодо проведеного з обвинуваченим на досудовому розслідуванні слідчого експерименту, слід відмітити наступне: як уже зазначалося, обвинувачений послідовно та логічно вказував на обставини викрадення ним велосипеду, час, місце, у якому положенні перебував велосипед, його дії після заволодіння ним. На думку суду, таке відтворення обвинуваченим обставин події свідчить про беззаперечну його причетність до інкримінованого йому злочину, а тому суд критично відноситься до показів обвинуваченого стосовно того, що відтворення обставин злочину відбувалося зі слів брата. Крім того, обвинувачений у судовому засіданні не зміг належним чином пояснити, при якій ситуації і чому взагалі брат розповідав йому про те, як він здійснював крадіжку велосипеду.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_4 , після того як брат начебто залишив у нього велосипед для продажу, усвідомлював, що велосипед не належить його братові, але продовжив здійснювати його продажу, не повідомивши про це правоохоронні органи або інших осіб.

У зв?язку із переліченими обставинами, суд вважає, що слідчий експеримент із свідком ОСОБА_9 , який був проведений за клопотанням сторони захисту, не спростовує вину обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині.

Зокрема, з дослідженого у судовому засіданні протоколу слідчого експерименту від 12.09.2018 року за участю свідка ОСОБА_9 та оглянутого відеозапису даного слідчого експерименту встановлено їх не відповідність іншим дослідженим у судовому засіданні доказам.

Так, не відповідають пояснення свідка під час слідчого експерименту щодо ознак велосипеду, протоколу огляду місця події від 20.04.2018 року з доданими до нього фотокартками (невідповідність полягає щодо шини заднього колеса велосипеда та його ручок, оскільки з фотокарток, доданих до протоколу огляду місця події встановлено, що ручки вказаного велосипеду металевого сірого кольору, а шина заднього колеса у хорошому стані, а під час слідчого експерименту, свідок ОСОБА_9 вказав, що на велосипеді були резинові ручки (пластикові) і шина заднього колеса була «лиса»).

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування пояснював, що велосипед був спертий об стіну, дану обставину підтвердив і потерпілий у судовому засіданні, який пояснив, що залишив велосипед стоячим біля стіни. Однак, свідок ОСОБА_9 зазначає при слідчому експерименті та у своїх поясненнях, що велосипед лежав у кущах.
Окрім того, під час слідчого експерименту участь приймав захисник свідка ОСОБА_9 ОСОБА_8 , який же і являється захисником обвинуваченого ОСОБА_4 та який був на той час ознайомлений із матеріалами досудового розслідування. Отже, захиснику були відомі обставини викрадення велосипеду, в тому числі і показання обвинуваченого під час проведення з ним слідчого експерименту. Також, з матеріалів судового провадження, з пояснень обвинуваченого і свідка ОСОБА_9 встановлено, що бажання у останнього зізнатися у вчиненні начебто ним крадіжки велосипеду, виникло після консультації із захисником, коли провадження було вже на розгляді у суді. Тому, існує вірогідність щодо недостовірності показань свідка ОСОБА_9 під час з?явлення до органів поліції із зізнанням, під час його допиту у судовому засіданні та під час проведення з ним слідчого експерименту, оскільки вони могли бути надані зі слів обвинуваченого або його захисника і з метою уникнення справедливої та необхідної відповідальності його братом обвинуваченим ОСОБА_4 .
Доводи захисника обвинуваченого, що велосипед знаходився на смітнику, де його знайшов свідок ОСОБА_9 , а тому у даному випадку взагалі на буде складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, спростовуються поясненнями самого свідка ОСОБА_9 , які надавалися під час судового розгляду та слідчого експерименту, згідно яких: велосипед знаходився у кущах біля стіни будинку, а не на смітнику, що підтверджується і відеозаписом слідчого експерименту.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до категорії середньої тяжкості.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 не працює, не одружений, має постійне місце проживання, за яким компрометуючими даними відносно нього сільська рада не володіє, осудний, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, в тому числі і за вчинення аналогічного злочину, на даний час відбуває покарання з випробуванням з іспитовим строком за попереднім вироком.

Обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до висновку органу пробації щодо обвинуваченого результати оцінки ОСОБА_4 , показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як високий. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 не можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Із врахуванням всіх обставин кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, а також висновку органу пробації, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке буде справедливим та необхідним у даному випадку, а також відповідатиме меті покарання та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Крім того, судом враховано, що ОСОБА_4 надавалася можливість виправитися за вчинення попереднього злочину без ізоляції від суспільства, згідно попереднього вироку суду від 05.04.2018 року. Проте, обвинувачений належних висновків для себе не зробив і вчинив умисно повторно аналогічне кримінальне правопорушення під час іспитового строку, через декілька днів після ухвалення попереднього вироку, а тому суд вважає за необхідне застосувати ст. 71 КК України повністю приєднати до призначеного покарання за даним вироком, не відбутий строк покарання за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.04.2018 року.

Також, обвинувачений був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.06.2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, яке на даний час відбуте, тобто сплачено вказану суму штрафу.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 не заявлено.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено судову експертизу № 345 від 24.04.2018 року, вартість якої складає 572 грн. 00 коп., а тому дані процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речовий доказ: жіночий велосипед марки «Україна», який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 , необхідно залишити у володінні останнього.
Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого на даний час закінчився. Тому, з метою виконання вироку та дотримання обвинуваченим процесуальних обов?язків, враховуючи особистість останнього, який раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку через декілька днів після постановлення попереднього вироку, висновок органу пробації про високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, суд дійшов до висновку про необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк дії даного запобіжного заходу необхідно рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з моменту фактичного взяття обвинуваченого під варту в залі суду, та до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, повністю приєднати невідбутий строк покарання, призначеного вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.04.2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
До набрання вироком законної сили, застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати з 25.09.2018 року, тобто з моменту проголошення вироку та взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Речовий доказ: жіночий велосипед марки «Україна», який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 - залишити у володінні останнього.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис)
Копія вірна:
Суддя Олександрівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1