Справа № 626/1244/18
Провадження № 1-кп/626/146/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2018 року

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Коржиха Карлівського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 23 березня 2018 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, за ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 засуджений вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт. Вказаний вирок 22 квітня 2018 року набув законної сили. 14 травня 2018 року ОСОБА_4 прибув до Красноградського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також він був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що в цей же день він надав відповідну підписку. Після чого, ОСОБА_5 було надано направлення до Красноградського комбінату комунальних підприємств для відбування покарання у виді громадських робіт.

15 травня 2018 року ОСОБА_4 прибув до Красноградського комбінату комунальних підприємств та дізнавшись про місце відбування покарання у виді громадських робіт відмовився відпрацьовувати, про що надав письмове пояснення начальнику Красноградського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. В подальшому, жодного разу на відпрацювання громадських робіт не з`являвся. Незважаючи на попередження про наслідки ухилення від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 без поважних причин, починаючи з 15 травня 2018 року умисно ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме не з`являється до Красноградського комбінату комунальних підприємств на відпрацювання громадських робіт без поважних причин, тим самим не виконує встановлені обов`язки та порушує порядок і умови відбування покарання. Невідбута частина покарання ОСОБА_4 складає 80 годин громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині не визнав та відмовився надавати пояснення, що є способом захисту останнього від пред`явленого обвинувачення, що передбачено ч. 1 ст. 20 КПК України.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, обставини вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працюває інспектором Красноградського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. ОСОБА_4 перебував на обліку у зв`язку з засудженням до громадських робіт. Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді 80 годин громадських робіт, роз`яснено правові наслідки за ухилення від виконання громадських робіт, про що у останнього відібрано розписку про ознайомлення з вказаними умовами. 14 травня 2018 року ОСОБА_5 було направлено до відбуття покарання за місцем проживання та видано направлення до Красноградського комбінату комунальних підприємства для відбуття покарання у вигляді громадських робіт виходячи з того, що дане підприємство згідно рішення Красноградської міської ради визнано об`єктом для відбування громадських робіт. ОСОБА_4 15 травня 2018 року пояснив, що він взагалі не бажає відбувати покарання, оскільки його не влаштовує запропонована робота. Після попередження його про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання громадських робіт ОСОБА_4 не приступив до роботи і жодної години громадських робіт не відбув.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він працює на посаді начальника Красноградського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. В квітні надійшов на виконання вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року, яким ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді 80 годин громадських робіт. Інспектор ОСОБА_6 йому повідомила про те, що засуджений ОСОБА_4 15 травня 2018 року відмовився відбувати покарання у вигляді громадських робіт. Після чого, він звернувся до відділу поліції та прокуратури для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч.2 ст.389 КК України.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснила , що ОСОБА_4 прибув з направленням до Красноградського комбінату комунальних підприємства для відбуття покарання у виді громадських робіт. Вона повідомила про характер робіт і ОСОБА_4 відмовився виконувати запропоновану роботу.

Відповідно вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року, ОСОБА_5 було засуджено за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 22 квітня 2018 року.

Згідно підписки від 14.05.2018 року, ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також він був попереджений про наслідки ухилення від відбування покарання згідно ч.2 ст.389 КК України.

З направлення від 14.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 було видано направлення до Красноградського комбінату комунальних підприємств, згідно якого він повинен був приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 16 травня 2018 року.

Як встановлено з дослідженого попередження від 15 травня 2018 року, ОСОБА_4 після того як відмовився від відбуття покарання у виді громадських робіт був попереджений про те що у разі продовження порушення порядку та умов відбуття покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.389 КК України є невеликої тяжкості.

Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, не працює.

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Обставини, які пом"якшують або обтяжують покарання, не встановлені.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді арешту, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання.

Згідно правової позиції, викладеної у п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі призначення покарання за кількома вироками суд на підставі ст.71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує повністю або частково покарання (або його невідбуту частину), яке було призначене за попереднім вироком.

Як передбачено ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не відбув покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року, при призначенні покарання останньому необхідно застосувати положення ст.71 КК України та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, приймаючи до уваги положення ст.72 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на один місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає 10 дням арешту, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання один місяць і десять днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Головуюча ОСОБА_1