Справа № 339/170/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадженням № 0000264 від 10.05.2018 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, громадянки України, працюючої вихователем ДНЗ «Дзвіночок» в с. Міжріччя, раніше не судимої,
за ч.1 ст.185 КК України , -
в с т а н о в и в:
09.05.2018 року ОСОБА_4 приблизно о 11 год. 30 хв. зайшла до приміщення магазину ФОП ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , де побачила чоловічу сумку належну ОСОБА_5 , яка знаходилась на прилавку із одягом, з якої вирішила вчинити крадіжку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 09.05.2018 року приблизно о 11 год. 45 хв., перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, підійшла до прилавку з одягом, переконалась, що за її злочинними діями ніхто не слідкує і діючи умисно, з метою особистого збагачення та корисливих мотивів, таємно викрала із чоловічої сумки грошові кошти в сумі 25500 грн., після чого з викраденими коштами покинула приміщення магазину, і таким чином маючи об`єктивну можливість розпорядитись викраденим та довела свій злочинний умисел до кінця.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час проведення досудового слідства 16 травня 2018 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ч.1 ст. 468, ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що твердій грошовій сумі становить 1360 грн.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому засіданні прокурор надав суду матеріали досудового розслідування і просить постановити вирок, яким затвердити вказану угоду і призначити обвинуваченій покарання, узгоджене між потерпілим і обвинуваченою в угоді про примирення, а долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
ОСОБА_4 зазначила, що вона розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на її затвердженні. Свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю .
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просив затвердити зазначену угоду.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільною, кваліфікація дій обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України є правильною.

Так, обвинувачена розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є: обмеження права на оскарження вироку згідно з положенням ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
А для потерпілого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов"язаний довести кожну обставину, інкримінованого ОСОБА_4 злочину, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявка клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій ОСОБА_4 роз"яснено і є зрозумілими.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий відповідно до ст. 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.1 079/ed_2016_12_21/pravo1/T012341.html?pravo=1#2079" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001">ст. 389 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд вважає, що узгоджене обвинуваченій покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненного злочину, даних про особу винної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утримання неповнолітню дитину, працевлаштована та обставин, що пом`якшують покарання( щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку), відсутності обставин, що його обтяжують, у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що твердій грошовій сумі становить 1360 грн., буде необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів.
Судом перевірено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.
Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.314,370,373,374,469,471,474-475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 16.05.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000264.
ОСОБА_4 визнати винною за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят грн.
Речові докази:
- записи з камер відео-спостереження, які фіксують рух в приміщенні магазину в АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_6 за 09.05.2018 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехіський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення :
- обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не виконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6, 7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1