Справа № 461/2064/18 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/619/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши кримінальне провадження № 461/2064/18 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.3 ст. 296 КК України,
з участю секретаря ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_9 ,
розглянувши апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2018 року про повернення обвинувального акта,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 296 КК України повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та повернути обвинувальний акт на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: рішення суду є незаконним і таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. Судом зроблено висновок, що обвинувальний акт підлягає поверненню, оскільки незрозумілим є, де саме мали місце хуліганські дії: поблизу адміністративної будівлі чи в приміщенні сесійної зали. Такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки у пред`явленому ОСОБА_7 обвинуваченні вказано, що місце вчинення ним злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, знаходилось поблизу адміністративної будівлі Львівської обласної ради, що на вул. Винниченка, 18 у м. Львові, а в подальшому і приміщення сесійної зали Львівської обласної ради, що є громадським місцем, і, не зважаючи на розташування там об`єктів інфраструктури міста, знаходиться під юрисдикцією СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області й виключає будь - які суперечки щодо того, що дана справа підсудна Галицькому районному суду м. Львова. Не відповідають дійсності висновки суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено спосіб вчинення кримінального правопорушення, наявність діяння (дія або бездіяльність) загалом, такий не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та з його аналізу неможливо зробити висновок, у чому полягала особлива зухвалість та які конкретні дії, вчинені ОСОБА_7 , спрямовані на грубе порушення громадського порядку. Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 30 травня 2017 року у період часу з 13 год. 00 хв. до 13 год. 10 хв., перебуваючи поблизу адміністративної будівлі Львівської обласної ради, що на вул. Винниченка, 18 у м. Львові, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, протиставляючи себе таким чином суспільству, свідомо діючи в групі з невстановленими слідством особами, в порушення порядку проведення масових заходів розпочав разом з ними шарпанину з працівниками поліції, що діяли в межах повноважень, визначених ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», та перебували у форменному одязі, не виконуючи їхніх законних вимог, не реагуючи на зауваження, чинив їм у групі з іншими особами активний опір, з метою потрапити в приміщення сесійної зали Львівської обласної ради, всупереч вимогам працівників поліції, перешкоджаючи виконанню службових обов`язків із забезпечення публічної безпеки і порядку у публічних місцях. Далі за текстом обвинувачення чітко зазначено, що саме ОСОБА_7 , намагаючись приховати свою особу, прикриваючи обличчя матерчатою пов`язкою, всупереч вимогам працівників поліції, якими в порядку ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» вживалися превентивні заходи, щодо обмеження доступу до адміністративної будівлі Львівської обласної ради з метою забезпечення публічної безпеки, чинив їм активний опір, незаконно та зухвало, всупереч порядку проведення масових заходів, застосовував фізичну силу до працівників правоохоронного органу, зокрема, шарпав за формений одяг, виштовхував з шеренги інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП ДПП у м. Львові лейтенанта поліції ОСОБА_10 та інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП ДПП у м. Львові лейтенанта поліції ОСОБА_11 , а також, в групі з іншими співучасниками намагався нанести тілесні ушкодження поліцейському взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у м. Львові старшому сержанту поліції ОСОБА_12 . В оскаржуваній ухвалі судом безпідставно сформовано висновок про те, що відповідно до даних обвинувального висновку дії ОСОБА_7 фактично не містять ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, при цьому, не приймаючи жодного рішення про закриття даного кримінального провадження, суддя, вирішуючи у ході підготовчого судового засідання правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.296 КК України та надаючи оцінку правомірності його дій, вийшов за межі, наданих йому ст. 314 КПК України повноважень.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За результатами проведеного підготовчого судового засідання суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, яка полягає в тому, що не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення; обвинувальний акт не містить чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, що порушує права сторін.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки відсутність в обвинувальному акті належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, чіткого та конкретного формулювання обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі такого обвинувального акта, а також для реалізації обвинуваченим свого права на захист.
Апеляційна скарга прокурора не містить правових підстав для скасування судового рішення.
При постановленні ухвали суд першої інстанції до оцінки доказів не вдавався та дотримав вимогу п.3 ч.3 ст. 314 КПК України про повернення прокурору обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою. Ухвала суду першої інстанції є законною й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2018 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 296 КК України прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4