10.10.2018
УХВАЛА
Іменем України
10 жовтня 2018 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , представника ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_17 , представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_18 , прокурора ОСОБА_19 , слідчого ОСОБА_20 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на повідомлення про підозру, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 звернулись до слідчого судді зі скаргами на дії слідчого щодо повідомлення особі про підозру.
В обґрунтування своїх скарг заявники зазначили, що 17.04.2018 о 18.30 год., у порядку ст. 208 КПК України їх затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
18 квітня 2018 року слідчим групи слідчих заявників було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.
Заявники вважають, що повідомлення про підозру було здійснено незаконно та передчасно, за відсутності достатніх доказів для підозри у вчиненні ними кримінального правопорушення та з метою легалізації незаконного затримання.
У повідомленні про підозру відсутні будь-які належні докази вчинення хуліганських дій.
Повідомлення про підозру було здійснено з єдиною метою - легалізацією затримання на 72 дві години для обрання запобіжного заходу.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження вина вказаних осіб у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами:
Протоколами огляду місця подій, а саме автомобільної стоянки, розташованої за адресою по АДРЕСА_1 ;
Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_21 ;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ;
Протоколами допиту свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ;
Протоколом огляду відеозапису;
Протоколом затримання підозрюваного;
Протоколом впізнання за фотознімками.
Проте, вищезазначені матеріали кримінального провадження жодним чином не доводять наявність підозри у вчиненні кримінального правопорушення, з огляду на наступне:
1. Протоколи огляду місця подій не є належними доказами вчинення кримінального правопорушення.
Так, у матеріалах кримінального провадження є 8 протоколів огляду місця подій, в яких зазначено, що огляд проводився за наступними адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . В одному протоколі вказана адреса «Люстдорфська дорога» без зазначення номеру будинку.
У повідомленні про підозру слідчим не зазначено, яким чином протоколи огляду місця подій (за чотирма окремими адресами) доводять вчинення хуліганських дій.
В ілюстрованих таблицях (в кількості 52 штуки) до протоколу огляду місця подій за адресою: місто Одеса, вул. Люстдорфська дорога 146/2, відсутній підпис особи, яка їх складала, що є порушенням частини третьої статті 105 КПК.
Отже, наявні в матеріалах кримінального провадження протоколи огляду місця подій складені із порушенням вимог КПК та не можуть однозначно доводити наявність у вчиненні хуліганських дій.
Потерпілий ОСОБА_21 у протоколі допиту прямо вказує на вчинення кримінального правопорушення членами громадської організації «Захист Одеса» (членами якої є ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 ).
Так у протоколі допиту свідком було зазначено наступне: «... 27.03.2018 данная автостоянка была захвачена ГО «Захист Одеса». В этот день я находился на рабочем месте примерно около 15:00-16:00 я выпускал очередную машину, открыл ворота чтобы их нельзя было закрыть, в это время на меня налетела толпа неизвестных мне людей...
17.04.2018 я опять же заступил на дежурство на сутки... Примерно в 18:00 я находился возле ворот, вдруг на ворота набежали незнакомые мне люди...
...Между ними началась перестрелка, также со стороны стоянки в сторону кидали дымовые шашки и стреляли..., кто конкретно попал в меня, я не знаю.
Свідок ОСОБА_21 прямо вказує на протиправні дії з боку членів ГО «Захист Одеса», вказує на наявність у них зброї та димових шашок.
Такі дії свідчать про тривалу протиправну діяльність з боку ГО «Захист Одеса» щодо захоплення стоянки, підшукування та пристосування зброї та димових шашок для їх подальшого використання.
Показання потерпілого ОСОБА_21 прямо вказують на відсутність хуліганських дій з мого боку, оскільки був застосований спеціальний пристрій споряджений гумовими снарядами несмертельної дії лише для припинення протиправних дій з боку членів ТО «Захист Одеса».
Вказані обставини були викладені слідчому в повному обсязі під час допитів, причини присутності на автостоянці, підстави застосування спеціального засобу та протиправні дії членів ГО «Захист Одеса».
Однак, всупереч цьому, слідчий, за твердженням заявника, порушуючи принцип законності та презумпції невинуватості, які зобов`язують повно та об`єктивно досліджувати обставини кримінального провадження, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачити на користь підозрюваного, вказує на те, що показання потерпілого ОСОБА_21 доводять вину.
При цьому слідчий не бере до уваги показання слідчого показання потерпілого ОСОБА_21 щодо протиправних дій членів ТО «Захист Одеса», що свідчить про упередженість дій слідчого з метою незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.
Слідчий не встановив обставини, які виключають будь-яке інше тлумачення подій (іншу версію подій) та не встановив надати розумне пояснення діям.
Як вбачається із протоколів допиту свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 вказують, що вони завчасно прибули на територію автостоянки, при цьому не пояснюючи причину їх зустрічі саме на автостоянці.
Також свідки вказують на наявність у них спеціальних пристроїв, споряджених гумовими кулями та нарізної мисливської зброї, яку вони завчасно взяли з собою на територію автостоянки.
Таким чином, вищезазначені свідки завчасно підготували спеціальні пристрої та вогнепальну зброю для завдання тілесних ушкоджень іншим особам.
Під час допиту повідомлено слідчого, що спеціальні пристрої споряджені гумовими кулями застосовані, лише після того, як почуто звуки пострілів з боку автостоянки, на якій знаходилися свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 .
В матеріалах кримінального провадження також наявні довідки про отримання тілесних ушкоджень у вигляді вогнепальних поранень підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .
Отже, слідчому необхідно було надати належну правову оцінку діям ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , оскільки в результаті їх спільних дій було завдано тілесних ушкоджень підозрюваним.
Однак, всупереч цьому, слідчий вважаючи достатніми наявні в кримінальному провадженні докази для повідомлення про підозру не встановив наступні обставини:
-чи виключають встановленні слідчим обставини будь-яке інше розумне пояснення подій, а саме чи не застосовано спеціальний пристрій у стані необхідної оборони через дії ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 без умислу грубо порушувати громадський порядок?
- чи встановлено слідчим наявність умислу на грубе порушення громадського порядку з явної неповаги до суспільства, з урахуванням силового захоплення автостоянки членами ГО «Захист Одеса» та зверненням місцевих жителів з такого питання?
-яким чином пояснюється той факт, що 14 підозрюваних були затримані 2 поліцейськими та при цьому 3 них отримали тілесні ушкодження?
-чому ОСОБА_27 перебував на території автостоянки з нарізною вогнепальною зброєю?
Таким чином слідчим не було встановлено об`єктивно та в повному обсязі обставини подій, не надано належної правової оцінки показанням свідків та показанням, які спростовують версію слідства про наявність умислу на грубе порушення громадського порядку із явної неповаги до суспільства, матеріали кримінального провадження ні на момент повідомлення про підозру, ні на момент подання даної скарги не містять достатньо доказів вчинення хуліганських дій поза розумним сумнівом.
4. Протокол огляду відеозапису на якому міститься відеозапис подій всупереч ст.104 КПК не підписаний слідчим та понятими.
Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками поряд із фотознімками заявників містять фотознімки осіб, які мають різкі відмінності за віком та статурою. Розміщення таких фотографій у протоколі свідчить про те, що слідчим було завчасно обрано такі фотознімки, за якими свідок зможе впізнати виключно заявників чим було порушено припис частини третьої статті 228КПК.
Також всупереч частини першій статті 228 КПК у протоколах пред`явлення для впізнання за фотознімками не було попередньо зазначено про ознаки та прикмети за якими свідок може впізнати.
Враховуючи викладене, слідчий повідомив про підозру у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року із порушенням вимог КПК, не встановивши усі об`єктивні обставини подій, за відсутності доведеного умислу на вчинення кримінального правопорушення, недоведеності виключення інших можливих версій події (про які вказують усі свідки) поза розумним сумнівом, заливши поза увагою незаконні дії членів ГО «Захист Одеса» та не давши їх правової оцінки.
Слідчим також не дано належного розмежування об`єктивної сторони вчинених дій з боку підозрюваних та свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_22 , оскільки і у підозрюваних, і у свідків об`єктивна сторона вчинених дій виявилася у наступному - застосуванні спеціальних пристроїв та вогнепальної зброї (з боку свідків).
Тобто, слідчий не доводить чому саме заявники набули статусу підозрюваних, а свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_22 за вчинення аналогічних дій набули статусу свідків.
Такі дії слідчого, на думку заявників, свідчать про його упередженість та порушення принципу невинуватості, законності та рівності сторін у кримінальному провадженні.
Окрім цього слідчим не було надано належної оцінки іншим версії подій, які були викладені свідком ОСОБА_21 та заявниками під час допиту, відповідно до якої члени ГО «Захист Одеса» захопили автостоянку 27 березня 2018 року та безпідставного застосування зброї 17 квітня 2018 року.
Таким чином, скаржники вважають, що повідомлення про підозру було здійснено незаконно, у зв`язку із чим вони підлягають скасування, а відомості про такі повідомлення виключенню з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Посилаючись на зазначене, заявники просили скасувати повідомлення про підозру від 18 квітня 2018 року у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України та зобов`язати старшого слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України або за його дорученням іншого слідчого групи слідчих виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань про повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року.
В судовому засіданні, заявники та їх представники повіністю підтримали подані скарги, наполягаючи на їх задоволенні.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарг, посилаючись на відсутність підстав для цього, оскільки підозри відповідають вимогам ст. 277 КПК України і доказами, які свідчать про їх обґрунтованість.
Розглянувши скарги, заслухавши заявників та інших учасників процесу, вивчивши надані суду матеріали, суд приходить до наступного:
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Чинний КПК, у п.14 ч.1 ст.3, встановлює, що саме зі стадії повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення починається притягнення такої особи до кримінальної відповідальності.
У зв`язку з набуттям статусу підозрюваного, для особи починаються певні обмеження прав і свобод як людини.
Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства.
І такий принцип передусім передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто, втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.
Саме тому у КПК України було введено інститут слідчого судді, який повинен бути ефективною процесуальною гарантією інтересів, прав і свобод особи від незаконних рішень і дій органів досудового розслідування, та згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування.
При цьому, ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України підозрюваним, його захисником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Питання повідомлення про підозру (у тому числі: випадки повідомлення про підозру, зміст повідомлення, порядок вручення та підстави для зміни підозри) врегульовані главою 22 КПК України.
Як встановлено судом,
17 квітня 2018 року о 18.30 год., у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
18 квітня 2018 року слідчим групи слідчих заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
У відповідності до ч. 4 ст. 278 КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з п.п. 10 п. 2.1. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань до Реєстру вносяться відомості про час та дату повідомлення про підозру, відомості про особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.п. 4 п. 3.1. Положення унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри - невідкладно.
Згідно положенням ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Законом не поширено коло осіб, крім учасників кримінального провадження, кому здійснюються повідомлення, у тому числі і про прийняте процесуальне рішення, в даному випадку - повідомлення про підозру.
Ч.1 ст. 278 КПК України передбачає вручення повідомлень про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч.3 ст. 111 КПК України повідомлення здійснюються у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, тобто, викликом (ст. 133 КПК України), судовим викликом (ст. 134 КПК України). Порядок вручення повідомлення визначений ст. 135 КПК України.
Так, згідно із ч.ч.1,2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
З повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 18.04.2018 року вбачається, що у повідомленні відсутній підпис ОСОБА_13 .Ю, а відтак воно не містить відмітки про його вручення саме ОСОБА_13 .
Водночас, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України вручено особі ОСОБА_13 . Відтак повідомлення про підозру складено на іншу особу, так як вірним прізвищем є ОСОБА_13 .
Оскільки первинне повідомлення про підозру не було вручене ОСОБА_13 належним чином і він не вважається підозрюваним в розумінні ст. 42 КПК України, наступна зміна повідомлення про підозру щодо ОСОБА_13 , який не має статусу підозрюваного в рамках даного кримінального провадження, не має юридичного значення. Крім того, у наданій копії повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, взагалі відсутні відомості про отримання ОСОБА_13 її копії.
Виходячи із вищезазначеного, слідчим не були виконані належним чином передбачені процесуальним законом дії щодо повідомлення ОСОБА_13 про підозру за ч.4 ст.296 КПК України та вручення цього повідомлення.
Як зазначено в повідомленні про підозру від 18 квітня 2018 року, старший слідчий СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_29 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000913 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Проте, згідно матеріалів кримінального провадження № 0000913 відомості про кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2018 року.
При цьому, суд змушений погодитись з твердженням заявників, що слідчим не було встановлено об`єктивно та в повному обсязі обставини подій, не надано належної правової оцінки показанням свідків та показанням, які спростовують версію слідства про наявність умислу на грубе порушення громадського порядку із явної неповаги до суспільства. На даний час, матеріали кримінального провадження не містять достатньо доказів вчинення заявникам хуліганських дій.
Положеннями ст. 277 КПК України передбачено, що Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Так, в повідомленнях про підозру від 18 квітня 2018 року не розкрито роль кожного з учасників вчиненого правопорушення, а лише зазначено, що вони діяли узгоджено, розподіливши між собою ролі, проте яка саме і кому відведена роль не зазначено. Не встановлено єдиний умисел, або умисел кожного із учасників правопорушення та не вказано ступінь зв`язку між ними, активність дій цих учасників. Не надано оцінку показанням потерілого, щодо опізнання ним осіб, які саме нападали та наносили тілесні ушкодження. Не вказано кому належить зброя, чому саме вогнепальна, що підтверджувалось би висновком відповідної експертизи.
Предметами, спеціально пристосованими або заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, є будь-які речі, що не належать до зброї, які видозмінені чи спеціально знаходилися у винного з метою завдання тілесних ушкоджень під час хуліганства (металевий прут, камінь, розбита пляшка тощо) Такі предмети можуть пристосовуватися із вказаною метою і в ході хуліганства Водночас аналізована ознака відсутня, якщо під час хуліганства використовуються предмети, які підібрані на місці вчинення злочину і при цьому не пристосовувалися для заподіяння тілесних ушкоджень.
Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України N 10 22.12.2006 «Про судову практику у справах
про хуліганство» спеціально пристосованими для нанесення тілесних
ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою
для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а
заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь
попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були
приготовлені винним для зазначеної мети. Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать
до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового
призначення, спеціальних засобів (гумового кийка, газових
пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва
для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за
своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії),
пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів,
ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та
освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і
сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення
тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації
дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК ( 2341-14 ) не тільки в тих
випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді,
коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну
загрозу для життя чи здоров`я громадян.
Застосування або спроба застосування предметів, підібраних на
місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення
тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за
ч. 4 ст. 296 КК ( 2341-14 ).
Так, слідчим не приділено належної уваги спеціальним пристроям та знаряддям вчинення злочину, та які саме з них були заздалегідь заготовлені для застосування, а які були знайдені на місці вчинення злочину, що узгоджувалось із позицією Пленуму ВСУ з цього приводу та що суттєво впливає на кваліфікацію дій осіб.
У зв`язку з чим, правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюються особи, що звернулись до суду, в тому числі і частина статті закону України про кримінальну відповідальність також підлягають сумніву.
Водночас, щодо вимоги скаржників про зобов`язання старшого слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України або за його дорученням іншого слідчого групи слідчих виключити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань про повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року, суд зазначає, що дана вимога, у скарзі не обґрунтована нормами законодавства. Крім того, бездіяльності у здійсненні такої дії на час розгляду скарги не допущено і ст.303 КПК не встановлює повноваження слідчого судді у вирішенні цього питання. До того ж, статус особи як підозрюваної та обмеження прав і свобод, пов`язаних з таким статусом учасника кримінального провадження, не залежить від того: чи внесені відомості про підозру до ЄРДР чи ні. КПК, як вже зазначалось вище, пов`язує набуття чи скасування такого статусу зовсім з іншими поняттями.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Отже, вимоги скаржників в частині зобов`язання слідчого вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000913 відомостей про вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 277-278, 303 309, 369, 371-372 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на повідомлення про підозру задовольнити частково.
Скасувати повідомлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 про підозру від 18 квітня 2018 року у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.
Скасувати повідомлення ОСОБА_13 про зміну раніше повідомленої підозри від 01 жовня 2018 року у кримінальному провадженні №0000913 від 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.
В задоволенні решти вимог скаржників відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: