УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2675/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
24 вересня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження № 274/2675/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким. Вважає ухвалу суду незаконною, прийнятою без належного та всебічного аналізу обставин справи. Зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки інформації, яка міститься в його особовій справі, зокрема, доказам його виправлення, сумлінного ставлення до роботи та виконання ним всіх вимог режиму утримування. Вказує, що суд першої інстанції, констатуючи його сумлінне ставлення до праці, виконання всіх передбачених внутрішнім розпорядком установи норм поведінки засуджених, зазначаючи факт його працевлаштування та наявність заохочень, необґрунтовано та безпідставно дійшов висновку про те, що він на шлях виправлення не став. Посилається на те, що стан його здоров`я не дозволяє йому повноцінно приймати участь в заходах соціально корисної поведінки.
В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відмовляючи у задоволенні зхаяви засудженого ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 засуджений 30 квітня 2014 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 115 ч.1, 71 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.06.16 зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання періоди попереднього ув`язнення з 05.01.14 року до 10.07.14 року та з 03.04.10 року до 02.08.11 року згідно з ч. 5 ст. 72 КК України.
Початок строку відбування покарання: 05.01.14 року; кінець строку: 04.04.20 року, 3/4 строку покарання відбув 26.03.18 року.
Враховуючи, що за весь період відбуття покарання засуджений ОСОБА_8 зарекомендував себе з посередньої сторони, у 2017 році допустив порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення знято у встановленому законом порядку. Має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, в тому числі 1 - у 2017 році. Працевлаштований оператором котельного устаткування на виробництві колонії, однак по відношенню до представників адміністрації неоднозначний, до виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що вже став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
З ухвали суду вбачається, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на обмеження волі, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений 30 квітня 2014 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 115 ч.1, 71 КК України на 8 років 1 місяць позбавлення волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.06.2016 року зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання періоди попереднього ув`язнення з 05.01.2014 року до 10.07.2014 року та з 03.04.2010 року до 02.08.2011 року згідно з ч. 5 ст. 72 КК України.
Початок строку відбування покарання: 05.01.2014 року; кінець строку: 04.04.2020 року, 3/4 строку покарання відбув 26.03.2018 року.
Відповідно характеристики та довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_8 за весь період відбуття покарання останній зарекомендував себе з посередньої сторони, у 2017 році допустив порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення знято у встановленому законом порядку. Має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, в тому числі 1 - у 2017 році. Працевлаштований оператором котельного устаткування на виробництві колонії, однак по відношенню до представників адміністрації неоднозначний, до виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених (а.с. 10, 11).
Згідно положень ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Наведене є обов`язковою передумовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, поряд із передбаченими у ч.4 ст. 82 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.
Апеляційний суд вважає, що наведені дані про особу ОСОБА_8 не дозволяють зробити висновок про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення та не можуть слугувати підставою для застосування щодо останнього положень ст. 82 КК України.
Також, апеляційний суд відмічає, що для застосування щодо засудженого положень ст. 82 КК України необхідно враховувати його поведінку за весь період відбування покарання.
Доводи апелянта про його сумлінне ставлення до роботи та виконання ним всіх вимог режиму утримування, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані місцевим судом при постановленні оскаржуваної ухвали.
Також, місцевим судом враховано, що на даний час засуджений ОСОБА_8 не в повному обсязі здатен контролювати свою поведінку та робити висновки позитивної спрямованості для себе, для чого ще необхідний контроль, систематична профілактична та корекційна робота в місцях позбавлення волі (психологічна характеристика), останній має високий рівень криміногенної зараженості, підтримує стосунки з засудженими негативної спрямованості (довідка оперативної групи), що в сукупності з уникненням від виконання соціально корисної роботи, свідомим униканням такої роботи, тяжкістю вчиненого в період попереднього умовно-дострокового звільнення злочину, за який відбуває покарання, та вкрай великим терміном до закінчення строку відбування покарання не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання та доведення засудженим факту, що він вже повноцінно, стабільно став на шлях виправлення.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
На підставі викладеного, ухвалу суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської від 08 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: