Провадження 1-кс/522/517/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця роти бойового та матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000761 від 24. 02. 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, за наступних обставин.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наступне.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000761 від 24. 02. 2015 р. за ч. 1 ст. 408 КК України, за фактом дезертирства у травні 2014 року ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_3 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 на посаді стрільця роти бойового та матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Являючись військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_3 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 6.12.1991), а також дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 8, 28, 32, 39 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 6, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV та п.п. 1, 3, 7, 11 Контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити українському народу; сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.

Згідно Указу Президента України від 24.03.2014 № 339 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» командування ІНФОРМАЦІЯ_2 передислоковано за адресою: м. Одеса.

Проте, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, у зв`язку із передислокацією командування ІНФОРМАЦІЯ_2 до АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

Не прибувши до нового місця служби, ОСОБА_3 , одразу став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення до військової частини НОМЕР_1 за наявності реальної можливості до цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, відкрито заявляючи про своє небажання взагалі проходити військову службу у Збройних Силах України.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_3 до цього часу не надалося можливим.

24 лютого 2015 року ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_3 , вжито заходів для вручення данного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є також особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відтак, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.408 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та відповідно до ч.З ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії злочину середнього ступеня тяжкості.

Підозра ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків.

Розглянувши клопотання прокурора та вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що провадження за клопотанням прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає закриттю, з наступних підстав.

11 січня 2018 року клопотання прокурора про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , було задоволено.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою його приводу в судове засідання дозволено ухвалою суду від 11 січня 2018 року, тобто більше ніж 6 місяців тому.

На даний момент ухвала суду від 11 січня 2018 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , органами досудового розслідування не виконана.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що строк дії ували суду, якою дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу в судове засідання сплинув, та відповідно, ухвала суду про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 втратила законну силу, а також в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 доставлено не було, у зв`язку із чим, провадження за клопотанням прокурора про обрання до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 190, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Провадження за клопотанням прокурора, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

25.10.2018