Справа № 302/126/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/322/18 за апеляційною скаргою керівника Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.02.2018.

Цією ухвалою:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, з професійно-технічною освітою, не працюючий, не судимий, на підставі ст.47 КК України звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.296 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито у зв`язку з передачею його на поруки колективу виконавчого комітету Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 30.12.2017, біля 22 год. 15 хв., перебуваючи в с. Верхній Бистрий, на вулиці біля кафе, яке знаходиться по вул. Гагаріна, 73 «а» Міжгірського району Закарпатської області, ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 , в присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, наніс ОСОБА_10 два удари кулаками рук в область обличчя, в результаті чого останній впав на землю. Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 спричинив один удар в область обличчя ОСОБА_11 , який намагався розборонити ОСОБА_6 від ОСОБА_10 .. У результаті таких протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, врахувавши дані про особу ОСОБА_6 : раніше не судимий, вину визнав, щиро покаявся, позитивно характеризується; тяжкість вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують вину, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання виконавчого комітету Верхньобистрянської сільської ради Иіжгірського району про взяття ОСОБА_6 на поруки, що на думку суду першої інстанції буде сприяти перевихованню останнього.

-2-

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 19.02.2018 - скасувати як незаконну та необґрунтовану, а кримінальне провадження направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею на поруки колективу виконавчого комітету Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району, не врахував те, що ОСОБА_6 не являється членом цієї організації, відтак зазначена установа не зможе здійснювати щодо нього ефективний нагляд. Також, звертає увагу на те, що ОСОБА_6 протягом досудового розслідування вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України не визнавав, а визнав таку лише в суді під час подачі захисником клопотання Верхньобистрянської сільської ради про передачу на поруки, що свідчить про відсутність його щирого каяття, а тому, в даному кримінальному провадженні були відсутні підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України.

Апеляційна скарга прокурора розглядається у відсутності потерпілого ОСОБА_10 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності потерпілого враховується, що повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги потерпілого надіслано належним чином; що даних про поважність причин його неявки чи відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Висновок суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України кримінального правопорушення на підставі ст. 47 КК України, з передачею його на поруки колективу виконавчого комітету Верхньобистрянської сільської ради, є необґрунтованим.
Згідно зі ст. 252-1 КЗпП України колектив підприємства, установи чи організації утворюють особи, які своєю працею або навчанням беруть участь у його (їх) діяльності.
Наведені норми свідчать про те, що суд має право звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка вчинила вперше злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року із дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку, і якщо особа являється членом одного з колективів підприємства, установи чи організації, який подав відповідне клопотання.

-3-

Відповідно до ч.1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

При цьому, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005, № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком) що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Тобто з огляду на такі дискреційні повноваження суду, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Така ж позиція щодо особливостей звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки висловлена колегією суддів Верховного Суду на засіданні Першої судової палати Касаційного кримінального суду 13.02.2018 у справі №161/13242/16-к.

Крім того, відповідно до п.2 ч.1 ст. 372 КПК України у мотивувальній частині ухвали, окрім іншого, зазначаються встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Проте, із мотивувальної частини ухвали Міжгірського районного суду від 19.02.2018 вбачається, що суд формально виклав обвинувачення сформульоване ОСОБА_6 органом досудового розслідування. При цьому, даних про те, що ж було встановлено безпосередньо у судовому засіданні в ході судового розгляду, в результаті яких встановлених обставин суд прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, мотивувальна частина ухвали не містить.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 не перебуває із Верхньобистрянською сільською радою у трудових відносинах та не являється членом її колективу, і є не працюючою особою, що у свою чергу свідчить про те, що відповідно до вищенаведених норм, він не може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України з передачею на поруки трудовому колективу Верхньобистрянською сільською радою.

-4-

Вказані порушення колегія суддів вважає істотними, оскільки вони пов`язані з неповнотою судового розгляду і впливають на висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого, можливість призначення покарання або звільнення від нього, чи звільнення від кримінальної відповідальності за певні дії.

Наведене, з огляду на те, що відповідно до ст.47 КК України від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу може бути звільнено лише особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, та щиро покаялась, на думку колегії суддів, свідчить про передчасність та необґрунтованість висновків суду щодо існування визначених законом умов застосування до ОСОБА_6 положень ст.47 КК України.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується зі слушністю апеляційних доводів прокурора щодо неповноти судового розгляду при дослідженні та вирішенні клопотання про взяття ОСОБА_6 на поруки колективом виконавчого комітету Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району, оскільки як видно зі журналу судового засідання від 19.02.2018, зміст такого клопотання на відповідність вимогам ст.47 КК України, судом першої інстанції не досліджувався.

Так, згідно роз`яснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки, яке має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

Всупереч зазначеним положенням, даних про те, що обвинувачений ОСОБА_6 являється членом виконавчого комітету Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району, матеріали кримінального провадження не містять.

Разом із тим, залишивши поза увагою вищенаведені обставини, суд першої інстанції не з`ясував яким чином колектив Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району, членом якого ОСОБА_6 не являється, буде впливати на перевиховання останнього.
Апеляційний суд вважає, що колектив Верхньобистрянської сільської ради Міжгірського району не зможе здійснити належний контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 , а також здійснювати щодо нього заходи виховного характеру.
Крім того, судом першої інстанції не дано належної оцінки клопотанню колективу Верхньобистрянської сільської ради про взяття ОСОБА_6 на поруки, з якого вбачається, що у ньому не вказується на те, які саме зобов`язання були взяті колективом із метою перевиховання ОСОБА_6 , а також які саме зобов`язання може взяти ОСОБА_6 з метою виправдання довіри колективу при взятті його на поруки.

Отже, колегія суддів вважає, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати.

Зазначені порушення, на переконання апеляційного суду, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

-5-

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Враховуючи те, що судом безпідставно звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КПК України, не надано належної оцінки клопотанню про взяття на поруки та порушено процедуру судового розгляду, а також те, що апеляційна скарга містить прохання про направлення кримінального провадження на новий розгляд, апеляційний суд прийшов до висновку про скасування оскаржуваної ухвали з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.
Тому, апеляційна скарга прокурора, доводи якої знайшли своє підтвердження в ході її розгляду, підлягає задоволенню.
Під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, дати відповідну оцінку всім доказам, та з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а також з урахуванням вищенаведених висновків апеляційного суду, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу керівника Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.02.2018 щодо ОСОБА_6 - скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: