КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/410/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 і накладено арешт на речовий доказ, вилучений в ході проведення обшуку 28 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , а саме на грошові кошти в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США, які належать ОСОБА_8 та були вилучені і упаковані до поліетиленового пакету, опечатаного та обклеєного биркою з пояснювальним надписом і підписами учасників обшуку (ПАКЕТ № 5).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді та просить скасувати цю ухвалу.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження представник ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання прокурора був здійснений без повідомлення власника майна чи його представника.

Стосовно ухвали слідчого судді, тоОСОБА_7 вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт звертає увагу, що під час проведення обшуку 28 лютого 2018 року були вилучені грошові кошти в сумі 8500 доларів США, які не мають відношення до даного кримінального провадження та на вилучення яких не надавався дозвіл ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року. При цьому автор апеляції стверджує, що вказані грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_8 на підставі договору позики між останньою та громадянином ОСОБА_9 від 22 січня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_8 отримала у власність 10000 доларів США. Також представник наголошує, що постанова слідчого ГПУ від 01 березня 2018 року про визнання вищевказаних грошових коштів речовими доказами не містить жодного обґрунтування, а в ній лише зазначено, що ОСОБА_8 не надала пояснення щодо документального підтвердження та джерела походження цих грошей. Крім того, автор апеляції відмічає, що органом досудового розслідування до теперішнього часу будь-яких підозр ОСОБА_8 не оголошувалось.

Далі ОСОБА_7 запевняє, що в результаті вилучення даних грошових коштів настають негативні наслідки для ОСОБА_8 , оскільки вона працює інженером кафедри авіаційних двигунів Національного авіаційного університету, мешкає у гуртожитку, одна виховує неповнолітню дитину та обмежена матеріально, у зв`язку з чим була вимушена звернутись про позику грошових коштів, але, отримавши 10000 доларів США, використати їх на власні потреби не змогла.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника власника майна ОСОБА_7 , який наполягав на можливості розгляду його апеляційної скарги по суті, запевняючи, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ним було пропущено з поважної причини, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який вважав, що дана апеляційна скарга підлягає поверненню представнику ОСОБА_7 у зв`язку з пропуском останнім строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та відсутністю підстав для його поновлення, зазначаючи, що судом апеляційної інстанції вже проводився розгляд апеляційної скарги цього ж представника на цю ж ухвалу слідчого судді, перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 належить повернути останньому як особі, яка подала скаргу після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для поновлення цього строку.

Зокрема, у відповідності до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання прокурора про арешт грошових коштів, належних ОСОБА_8 , відбувся 05 березня 2018 року без участі власника майна чи його представника і того ж числа ухвалою слідчого судді дане клопотання було задоволено. Дізнавшись про такий факт, представник ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , подав 30 березня 2018 року до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді, за наслідками розгляду якої 05 червня 2018 року Апеляційним судом міста Києва було прийнято рішення про відмову у її задоволенні та залишенні ухвали слідчого судді без змін.

Отже, це свідчить про обізнаність власника майна, тобто ОСОБА_8 , і її представника, про арешт зазначеного майна та використання свого права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Оскільки вищезгадане рішення суду апеляційної інстанції не влаштувало власника майна ОСОБА_8 , то представник ОСОБА_7 20 червня 2018 року подав в її інтересах до Печерського районного суду міста Києва клопотання про скасування арешту майна, за наслідками розгляду якого 03 вересня 2018 року було прийнято рішення про відмову в задоволенні даного клопотання.

Після цього представник ОСОБА_7 05 вересня 2018 року повторно подав в інтересах власника майна ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року, при цьому порушуючи питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження.

Між тим, копію оскаржуваної ухвали слідчого судді представник ОСОБА_7 отримав ще 27 березня 2018 року, а тому слід вважати, що для нього п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, виходячи зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, розпочався саме з цієї дати і останнім днем цього строку було 02 квітня 2018 року. Оскільки представник ОСОБА_7 в зазначений проміжок часу, а саме 30 березня 2018 року, оскаржив до суду апеляційної інстанції ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року і його апеляційна скарга була розглянута по суті 05 червня 2018 року Апеляційним судом міста Києва, то посилання останнього, що він при поданні 05 вересня 2018 року апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про арешт майна діяв у відповідності до роз`яснень, наданих в п. 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, в даному випадку є надуманими. Зокрема, у зазначеному листі зверталася увага суддів судів апеляційної інстанції, що з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно перелічені у ч. 1 ст. 174 КПК України особи вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції з клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК України), а потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК України. Представник ОСОБА_7 , як вбачається з матеріалів провадження, обрав інший шлях, а саме він спочатку оскаржив ухвалу слідчого судді до суду апеляційної інстанції і лише потім звернувся до слідчого судді суду першої інстанції з клопотанням про скасування арешту майна, що в такому випадку не може слугувати підставою для поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна. До того ж, законом не передбачено повторне апеляційне оскарження судових рішень судів першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне повернути представнику ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року, як подану після закінчення строку апеляційного оскарження, оскільки суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст. ст. 309, 376, 393, 395, 399 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 березня 2018 року, якою накладено арешт на речовий доказ, вилучений в ході проведення обшуку 28 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , а саме на грошові кошти в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) доларів США, які належать ОСОБА_8 та були вилучені і упаковані до поліетиленового пакету, опечатаного та обклеєного биркою з пояснювальним надписом і підписами учасників обшуку (ПАКЕТ № 5), повернути ОСОБА_7 , як особі, яка подала скаргу після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, тобто представнику ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_8 , разом з його апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Дана ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4