Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/464/18
Провадження № 1-кп/280/189/18
ВИРОК
Іменем України

23 травня 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коростишів обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000195 від 29.03.2018 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, м. Коростишів, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не маючого утриманців, депутатом та інвалідом не являється, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.289КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29.03.2018 близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходився на території підприємства по обробці гранітного каменю, що належить ФОП « ОСОБА_6 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
У вказаний день, час та місці, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, достовірно знаючи про те, що особа, яка є власником автомобіля марки ВАЗ 2107, р.н. НОМЕР_1 перебуває за межами підприємства, а також переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли помітити його дії, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2107, р.н. НОМЕР_1 , який знаходився у вказаному місці та належить ОСОБА_4 .
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи з корисливим наміром, ОСОБА_5 , маючи можливість завести вказаний автомобіль, так як ключі знаходилися у замку запалення, привів у готовність двигун вказаного автомобіля.
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 виїхав на автомобілі марки ВАЗ 2107, р.н. НОМЕР_1 з території підприємства та покинув місце вчинення злочину, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом марки ВАЗ 2107, р.н. НОМЕР_1 , вартістю 36168 гривень.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

04.05.2018 між потерпілою та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, на підставі вимог ст. 471 КПК України, відповідно до якої підозрюваний вину визнав повністю в пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.289 КК України, щиро кається, вибачився перед потерпілою, відшкодував завданий збиток, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді трьох років обмеження волі , на підставі ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, переконавшись, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 04 травня 2018, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років обмеження волі , на підставі ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений .

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 не накладався.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів вирішити відповідно до ст.ст.100,124 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 04 травня 2018, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000195 від 29.03.2018.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі .

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1(один) рік, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Житомирського НДЕКЦ процесуальні витрати на проведення судової експертизи (висновок від 23.04.2018 № 11/40 ) у розмірі 858 гривень.

Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ 2107, р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 - залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Коростишівский районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченими (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1