Справа № 174/367/18
п/с № 1-кп/174/60/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2018 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, не працює, не одружений, має малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 21.03.2002 року, Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 358 ч. 2, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 року;
- 10.10.2002 року, Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 27.10.2003 року, Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 06.05.2004 року, Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 393 ч. 2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 18.02.2011 року, Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
- 07.04.2014 року, Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.08.2014 року, іспитовий строк скасовано та направлено до ВК для відбуття покарання. Звільнено - 08.09.2016 року за відбуттям покарання,
- 07.08.2017 року, Вільногірським міським судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки та за ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 р., іспитовий строк скасовано та направлено до ВК строком на 3роки 3 місяці покарання у вигляді позбавлення волі;
- 02.03.2018 року, Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до знову призначеного покарання, частково, у вигляді 1 року, 6 місяців позбавлення волі, приєднано не відбуту частину покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.08.2017 року та остаточно до відбуття призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Повторно, 12.03.2018 року, близько 23.30 год., ОСОБА_4 , знаходився біля будинку 49-а, розташованого по вул. Центральній в м.Вільногірську Дніпропетровської області, де на землі побачив колодязь кабельної каналізації зв`язку ККЗ № 1210-1209-643 та заздалегідь знаючи, що вданому колодязі проходить кабельно-провідникова продукція, яка містить у своїй основі мідну проволоку, в нього раптово виник злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, а саме: кабельно-провідникової продукції, яка належить ПАТ «Укртелеком».
В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_4 , ПАТ «Укртелеком», завдано матеріальний збиток на суму 20 704,00 грн.
Повторно, 13.03.2018 року, близько 23.30 год., ОСОБА_4 , знаходився біля будинку 57, розташованого по вул. Центральній в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де на землі побачив колодязь кабельної каналізації зв`язку ККЗ № 647-648-101 та заздалегідь знаючи, що вданому колодязі проходить кабельно-провідникова продукція, яка містить у своїй основі мідну проволоку, в нього раптово виник злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, а саме: кабельно-провідникової продукції, яка належить ПАТ «Укртелеком».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , заявлений цивільний позов та свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень злочинів визнав повністю, розкаявся та показав, що приблизно 12 березня 2018 р., вночі близько 00.00 год., проходив біля фонтану, що у м. Вільногірську, при цьому мав з собою монтировку, за допомогою якої відкрив кришку люка, проник до середини колодязю, відпиляв ножівкою 4 фрагменти кабелю, які були різного розміру, приблизно 49 м. кожний.
Повторно, 13 березня 2018 р., вночі, біля аптеки по вул. Центральній, у м.Вільногірську, побачив люк, за допомогою власних зусиль відкрив його, проник в середину колодязю та відпиляв 5 фрагментів кабелю, які в подальшому за допомогою власних зусиль витяг. Все викрадене хотів здати на мідь та заробити грошей, при цьому усвідомлював протиправність своїх дій.
З кваліфікацією своїх дій та розміром спричиненої шкоди ПАТ «Укртелеком» погоджується та не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст. 349 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, своєю заявою просив, справу розглядати та закінчувати без його участі, цивільний позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити та не заперечував з приводу розгляду справи за ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт вчинення злочинів обвинуваченим ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження в суді, його дії за вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення у сховище.
При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєні обвинуваченим злочини за ч.3 ст.185 КК України належать до тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному кається, раніше судимий, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, в шлюбі не перебуває, має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Врахувавши обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, і вчинив нові тяжкі, корисливі злочини, що свідчить про його схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, не працює і не має легальних джерел доходу та сталих соціальних зв`язків, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки ОСОБА_4 , засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.03.2018 року за ч.2 ст.190 , 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, та вчинив злочини по даній справі після постановлення даного вироку, але до повного відбуття покарання то покарання ОСОБА_4 , слід призначити за правилами ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком до знову призначеного.
Так як на досудовому слідстві запобіжний захід ОСОБА_4 , не обирався та в судовому засіданні прокурором не заявлялося клопотання про обрання запобіжного заходу останньому, тому підстави для його обрання відсутні, а строк відбування покарання, йому слід обчислювати з моменту винесення вироку.
Згідно п.10 ст.56 КПК України, потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Потерпілого ПАТ «Укртелеком» визнано судом цивільним позивачем по даній справі, а тому відповідно до вимог ст.ст.61,128 КПК України, він має право підтримувати заявлений цивільний позов.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, суд вважає, заявлений у визначений законом строк потерпілим ПАТ «Укртелеком» до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов, а саме стягнення з обвинуваченого 134609,25 грн. матеріальної шкоди, яка була спричинена їм в результаті його протиправних дій, підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки він визнаний обвинуваченим в повному обсязі, його вина в ході судового розгляду - доведена, а розмір матеріальної шкоди - не оспорювався учасниками процесу.
Оскільки судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи відсутні, так як вона була безоплатною, то стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , вони не підлягають.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання у вигляді - 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до знову призначеного покарання, частково, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі, приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.03.2018 року і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу на призначений строки.
Строк відбування покарання, ОСОБА_4 , обчислювати з дати винесення вироку, тобто з 11.06.2018 року.
Цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 134609,25 (сто тридцять чотири тисячі шістсот дев`ять) гривень 25 копійок.
Речові докази по справі, а саме фрагменти облуди телефонного кабелю та фрагменти мідних дротів - повернути власнику ПАТ «Укртелеком».
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1