Єдиний унікальний номер 242/12/17
Номер провадження 11-кп/775/512/2018

УХВАЛА

Іменем України

30.05.2018р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області, в режимі відеоконференції з Бахмутською установою виконання покарань Донецької області та Селидівським міським судом Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 вирок Селидівського міського суду Донецької області від 30.01.2018р. яким, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українськ Донецької області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

за участі обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Вироком суду першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у тому що він 06.11.2016р. приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився АДРЕСА_2 , у квартирі, яка належить потерпілому ОСОБА_8 . В цей час також у даній квартирі перебували раніше знайомі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які, розташувавшись у спальній кімнаті, усі разом вживали спиртні напої. Внаслідок такого вживання обвинувачений сп`янів та між ним та потерпілим на побутовому ґрунті виникла словесна сварка, після чого обвинувачений, незадоволений поведінкою потерпілого, вирішив піти з зазначеної квартири до себе додому. Покидаючи зазначену квартиру, обвинувачений знаходячись у коридорі, на тумбочці побачив мікрохвильову піч марки «LG», яка належить потерпілому. В цей час у обвинуваченого раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мікрохвильової печі. Обвинувачений впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, його дії невідомі оточуючим, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливою метою, викрав мікрохвильову піч марки «LG» вартістю 1326 грн. 46 коп., що належить потерпілому, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1326 грн. 46 коп.

Крім того, 11.11.2016р. приблизно о 21 год. обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в АДРЕСА_3 , де в цей час також перебували раніше йому знайомі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 . Під час вживання алкогольних напоїв у кухонній кімнаті між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_12 виникла словесна сварка, під час якої обвинувачений, розлючений та обурений висловлюваннями потерпілою, діючи з раптово виниклим злочинним наміром, направленим на заволодіння чужим майном, розуміючи, що його дії відомі оточуючим та потерпілій, правою рукою шляхом ривка висмикнув з руки потерпілої мобільний телефон марки «Nokia» вартістю 100 грн., який належить потерпілій, таким чином обвинувачений відкрито, умисно, повторно, з корисливою метою, заволодів мобільним телефоном марки «Nokia», що належить потерпілій, спричинивши останній матеріальну шкоду на суму 100 грн., після чого на виду у потерпілої з викраденим з місця скоєння злочину зник.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 :

- не згодний з висновком суду щодо зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, який, на його думку, суперечить ст.ст. 8, 22 ч. 2, 58, 68 ч. 2 Конституції України, а саме не згодний з визначенням судом початку та закінчення зазначеного строку;

- вважає, що суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, оскільки йому необхідно було зарахувати строк його попереднього ув`язнення до строку відбування покарання на момент набрання вироком;

- прохає в цій частині вирок змінити, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 11.11.2016р., тобто з дня його затримання та по день набрання оскаржуваним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, прохала залишити її без задоволення, вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваечного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого за таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.11.2016р. по 20.06.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування цього висновку суд першої інстанції поклав факт затримання обвинуваченого 12.11.2016р. та припинення дії ЗУ від 26.11.2015р. «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а саме змін до ч. 5 ст. 72 КК України, який набрав законної сили 21.06.2017р.

Апеляційний суд вважає зазначені висновки суду першої інстанції законними, обґрунтованими та вмотивованими. Так, апеляційним судом встановлено, що обвинуваченого було затримано 12.11.2016р., що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.11.2016р. (т.1 а.с. 173), тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого з цього приводу є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім того, ЗУ від 26.11.2015р. «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції, якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Вказаний закон набрав чинності 21.06.2017р. та не суперечить Конституції України.

Таким чином доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність перерахування строку його попереднього ув`язнення з 11.11.2016р. до набрання вироку законної сили згідно вказаного вище закону України також є неспроможними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407,419 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 30.01.2018р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки залишити без задоволення

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 30.01.2018р. яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а особою яка тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: