Справа № 357/7695/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/904/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 19.09.2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючого), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представників виправної колонії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
в режимі відеоконференцзв`язку засудженого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2018 року,-
в с т а н о в и л а:
12.07.2018 в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про переведення засудженого ОСОБА_9 з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу терміном на два місяці та винести рішення про конфіскацію мобільного телефону марки «LG» (imei: НОМЕР_1 ).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2018 вказане клопотання задоволено та переведено ОСОБА_9 з дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу терміном на 2 місяці. У задоволенні клопотання в частині конфіскації вилученого мобільного телефону відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення, суддя місцевого суду послався на те, що засуджений за час відбування покарання у виправній колонії характеризувався виключно негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, має 59 дисциплінарних стягнень, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має. В частині клопотання про конфіскацію вилученого мобільного телефону, суд звернув увагу на відсутність правового порядку його вирішення діючими нормами КПК України.
В апеляційній скарзі представник виправної колонії указав на незаконність ухвали судді, оскільки вона не ґрунтується на вимогах закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав на те, що відповідно до положень ч.7 ст.102 КВК України, виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України. Вважав, що порядок конфіскації заборонених предметів у засуджених законодавчо врегульований. Поряд із цим, звернув увагу на справу № 357/5928/18, де за аналогічним предметом звернення, слідчий суддя, посилаючись на ч.7 ст.102 КВК України, прийняла протилежне рішення. Просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про конфіскацію мобільного телефону у засудженого ОСОБА_9 .

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
представників виправної колонії, які апеляційну скаргу начальника виправної колонії підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
прокурора, який апеляційну скаргу начальника виправної колонії підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;
засудженого, який апеляційну скаргу вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без зміни;
вивчивши матеріали клопотання та приєднанні до нього матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 102 КВК України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.
Як убачається зі змісту положень Розділу VIII КПК України, питання конфіскації заборонених до використання речей засуджених не відносяться до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.
Окрім цього, ці питання не відносяться також і до повноважень слідчого судді, який здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.
Посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду ухвалював протилежні за змістом із аналогічним предметом розгляду судові рішення, не впливає на сутність оскаржуваного рішення та не свідчить будь-яким чином на його незаконність.
У зв`язку із викладеним, підстав для зміни чи скасування ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2018 року колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим, залишає ухвалу без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4