Справа № 286/3280/18
У Х В А Л А

03 вересня 2018 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду в Житомирській області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокуратура ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Овруцького відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 27.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

30.08.2018 року до суду надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні шляхом заборони будь-кому розпоряджатись, будь-яким чином майном та використовувати його, а саме на: земельні ділянки сільськогосподарського призначення з посівами сільськогосподарської культури «соняшник»: площею 72,2 га, розташована на околиці с. Базар Народицького району Житомирської області; площею 35,1 га, розташована між населеними нактами с. Межиліства та с. Базар Народицького району Житомирської області, площею 22,3 га, розташована на околиці с. Межиліска Народицького району Житомирської області; площами 10,1 га та 15 га, розташовані по обидві сторони автодороги сполученням «Межиліска Голубієвичі» Народицького району Житомирської області; площами 67,6 га та 35,6 га, розташовані по обидві сторони автодороги сполученням «Буда Вила» Народицького району Житомирської області; площами 38,3 га та 160,4 га, розташовані між населеними пунктами с. Гута-Марятин та с. Кужель Народицького району Житомирської області; площею 143,4 га, розташована між населеними пунктами с. Гута-Марятин та с. Рубежівка Народицького району Житомирської області; площею 33,2 га, розташована на південній околиці с. Рубежівка Народицького району Житомирської області; площами 31,7 га та 63,8 га, розташовані в с. Межиліска Народицького району Житомирської області.

Клопотання мотивується тим, що 27 серпня 2018 року до Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області звернувся директор сільськогосподарського ТОВ «АГРО МРІЯ МСС» ОСОБА_5 з приводу того, що ФОП ОСОБА_6 вчинив шахрайські дії відносно ТОВ «АГРО МРІЯ МСС» та заподіяв вказаному товариству матеріальну шкоду на загальну суму 9млн. грн...

Досудовим слідством встановлено, що незаконно отримані грошові кошти та матеріальні цінності ФОП ОСОБА_6 було використано під час посіву та вирощування сільськогосподарської культури «соняшник» на території земель сільськогосподарського призначення Народицького району.

29.08.2018 року під час проведення огляду місця події, а саме сільськогосподарських полів, які використовуються ФОП ОСОБА_6 , було встановлено, що дані земельні ділянки розташовані на території Народицької територіальної громади Житомирської області, та прилягають до населених пунктів Базар, Межиліска, Голубієвичі, Гута-Марятин, Рубежівка Народицького району та на даний час на них вирощується сільськогосподарська культура «соняшник».

Цільове призначення даних земельних ділянок землі пайового фонду та землі запасу, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, та перебувають у орендному користуванні ФОП ОСОБА_6 ..

Разом з тим, в ході досудового розслідування під час обстеження вказаних земельних ділянок встановлено, що вони суцільно зайняті посівами сільськогосподарської культури соняшник та користувачем вказаних земельних ділянок жодних дозвільних документів на право їх використання надано не було.

Таким чином, врожай соняшнику, вирощений ФОП ОСОБА_6 з використанням злочинно набутих грошових коштів та матеріалів ТОВ «АГРО МРІЯ МСС» є фактично речовим доказом використання інвестицій потерпілої сторони.

30.08.2018 року постановою ст.слідчого вказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення з посівами сільськогосподарської культури «соняшник» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000547.

В судовому засіданні слідчий просить його вимоги задовольнити з наведених в клопотанні підстав.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене слідчим клопотання і просить його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення слідчого, прокурора та дослідивши додані до клопотанням матеріалами, вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 27.08.2018 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000547 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

З протоколу огляду місця події від 29.08.2018 року слідує, що на околиці с. Базар Народицького району Житомирської області; між населеними пунктами с. Межиліска та с. Базар Народицького району Житомирської області, на околиці с. Межиліска Народицького району Житомирської області; по обидві сторони автодороги сполученням «Межиліска Голубієвичі» Народицького району Житомирської області; по обидві сторони автодороги сполученням «Буда Вила» Народицького району Житомирської області; між населеними пунктами с. Гута-Марятин та с. Кужель Народицького району Житомирської області; між населеними пунктами с. Гута-Марятин та с. Рубежівка Народицького району Житомирської області; на південній околиці с. Рубежівка Народицького району Житомирської області; в с. Межиліска Народицького району Житомирської області, розташовані земельні ділянки, які засіяні сільськогосподарською культурою - соняшником.

Згідно п.7 ч.2 ст.131КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч.3 ст.170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Доводи слідчого, що сільськогосподарська культура (майбутнього врожаю 2018 року) соняшника, які вирощується на земельних ділянках, є речовим доказом є необґрунтованими.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Так, сільськогосподарська культура (майбутнього врожаю 2018 року) соняшника не відповідає критеріям наведеним у ст.98 КПК України для речового доказу, так як не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.1 КК України, не зберегло на собі його сліди, не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ, та не є набутим кримінально протиправним шляхом.

Тому, посилання слідчого щодо необхідності накладення арешту на таке майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя оцінює критично та вважає недоведеною законну мету такого арешту.

Запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є неадекватним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.

Інших підстав для накладення арешту, передбачених діючим КПК України, досудовим слідством не встановлено та не надано суду, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.98,131,132,170,173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Овруцького відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області про накладення арешту на майно на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 27.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка має право на оскарження, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

ОСОБА_1