УХВАЛА

14 червня 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , (далі слідчий) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, в межах кримінального провадження № 0004803 від 17.07.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (далі це ж кримінальне провадження), звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на 1/1 квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Слідчий у клопотанні вказує, що упродовж 2014-2018 рр. на території Рівненської та інших областей діяла організована група осіб у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , під керівництвом ОСОБА_16 , які діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживанням довірою заволоділи грошовими коштами потерпілих в особливо великому розмірі на загальну суму 1 096 058 грн. ОСОБА_5 як виконавець організованої злочинної групи, виконувала вказівки організатора ОСОБА_16 та виконавця ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , здійснювала безпосередній обман потерпілих при здійснення незаконного дистанційного лікування по телефону, використовуючи мобільний телефонний зв`язок. Перебуваючи у спеціально обладнаному офісі в АДРЕСА_2 , вдавала з себе лікаря провідних клінік, проводила вигадані процедури діагностик організму і лікування нібито за допомогою супутникового зв`язку та вигадуючи тяжкі захворювання, здійснювали на осіб психологічний вплив, чим схиляла останніх до придбання за значні суми коштів дешевих біологічно активних добавок під виглядом коштовних лікарських засобів іноземного виробництва, які мали б здійснювати лікування різноманітних захворювань. Переконувала у вигідності проходити лікування саме за їх методикою. З метою отримання високої заробітної плати та відсотків реалізовувала БАДи за найвищою ціною яку вона вигадає, але не менше ніж за 2 000 грн.

Потерпілими ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 шляхом обману заподіяно майнову шкоду на загальну суму 1 102 758 грн. Кожним із них подано цивільні позови про відшкодування майнової шкоди.

12.06.2018, у кримінальному провадження ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має у приватній власності 1/1 квартири, що за адресою АДРЕСА_3 .

Покликаючись на наведене, положення ст. 170 КПК України, для забезпечення конфіскації майна, як виду покарання за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, з метою забезпечення відшкодування шкоди, цивільних позовів, та враховуючи, що незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просить клопотання задоволити.

Також слідчий доводить, що в разі повідомлення власника майна, про наміри накласти арешт на його майно, вона може перереєструвати таке майно на інших осіб або іншим чином унеможливити накладення на нього арешту.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

З урахуванням заяви слідчого відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Клопотання розглядається без повідомлення володільця майна підозрюваної у кримінальному провадженні, відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий у клопотанні навів достатньо підстав, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на майно - 1/1 квартири АДРЕСА_1 , належну підозрюваній у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, забезпечення відшкодування шкоди, цивільних позовів, оскільки незастосування може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на 1/1 квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , шляхом заборони будь якій особі, у будь який спосіб використовувати та розпоряджатись вказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0004803 від 17.07.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1