Справа № 761/4488/18 Головуючий в суді 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/542/2018 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 03квітня 2015 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_8 покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2015 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_8 19 грудня 2017 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Єва № 328» (ТОВ «РУШ»), що за адресою: м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, звернув свою увагу на вироби особистої гігієни, які представлені для продажу на торгових полицях вказаного вище магазину. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на повторне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «РУШ» 32007740.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , 19.12.2017 року о 20 год. 03 хв., знаходячись в приміщенні магазину «Єва № 328» (ТОВ «РУШ», ЄДРПОУ - 32007740), що за адресою: м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, підійшов до торгової полиці та скориставшись тим, що у вечірній час в приміщенні мало відвідувачів та персоналу, непомітно для оточуючих своєю лівою рукою взяв з полиці:лак для волосся марки «Nivea Styling» об`ємом 250 мл., вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становить 62 гривні 30 копійок (вартість вказана без врахування ПДВ); лак для волосся марки «Nivea Styling» об`ємом 250 мл., вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становить 62 гривні 30 копійок (вартість вказана без врахування ПДВ);шампунь «SYOSS KERATIN Perfection» об`ємом 500 мл., вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становить 72 гривні 40 копійок (вартість вказана без врахування ПДВ), та сховав собі під куртку.
Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, ОСОБА_8 прослідував до виходу із приміщення магазину, пройшовши касову зону, при цьому не розрахувавшись за товар, прослідував через спеціальні рамки, які в момент проходження спрацювали на непробитий по касовому апарату товар. В цей час ОСОБА_8 , розуміючи, що його злочинні дії викрито, з метою збереження у себе викраденого майна, не реагуючи на законну вимогу касира-продавця ОСОБА_9 магазину «Єва № 328» (ТОВ «РУШ»), що за адресою: м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, раптово почав бігти на вулицю, тим самим відкрито викрав вказане майно.

В подальшому касир-продавець ОСОБА_9 побігла за ОСОБА_8 з метою припинення вчиненого кримінального правопорушення та ще декілька разів вигукнула вимогу зупинитись, однак керуючись єдиним злочинним умислом направленим на власне збагачення за рахунок чужого майна, ігноруючи законні вимоги свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_8 продовжив бігти по вулиці та в подальшому зник з поля зору свідка ОСОБА_9 , тим самим набув можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.
ОСОБА_8 , відкрито викрав чуже майно, яке належить ТОВ «РУШ», загальна вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становила 197 гривень 00 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року змінити та застосувати, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , правову кваліфікацію про менш тяжке кримінальне правопорушення.

При цьому захисник зазначає, що даний вирок ухвалений на підставі не правильної кваліфікації дії обвинуваченого, ОСОБА_8 , усі сумніви щодо доведеності вини суд тлумачив не на користь обвинуваченого та суд поклав в основу обвинувачення щодо ОСОБА_8 докази, які є недопустимими.
Апелянт вважає, що протокол огляду місця події, від 19 грудня 2017 року, складений в період часу з 21 год. 50 хв. до 22 год. 35 хв., є неналежною процесуальною дією, що використана для одержання доказу, який був покладений в обґрунтування вироку судом, оскільки подія, це те що порушує звичайний порядок життєдіяльності людей і має ознаки кримінально караного діяння, і в даному випадку слідчий при вилученні речей у ОСОБА_8 , в тому числі і викрадених шампуні та лаку для волосся, мав керуватися положеннями Глави 16 КПК України.
Захисник посилається на вимоги ч. 1 ст. 237 КПК України, ч.ч. 1, 3, 4 ст.208 КПК України ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, та вважає, що фактично провівши особистий обшук ОСОБА_8 в ході огляду місця події, слідчий порушив вимоги кримінального закону, якими не передбачено можливості такої слідчої дії до внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Також захисник зазначає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, що є помилковим, так як дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що мав на меті таємно заволодіти майном потерпілого і коли він брав шампунь та лак зі стенду, в магазині та ховав його під куртку, цього ніхто не бачив і ці покази ОСОБА_8 підтверджуються відеозаписами і показами свідка ОСОБА_10 , а коли пройшов розрахунковий вузол (касу) і спрацювала сигналізація то став тікати, цих пояснень обвинуваченого ніхто із свідків не спростував.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості та достовірності. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України.
З даним висновком погоджується колегія суддів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 19 грудня 2017 року вона працюючи продавцем-касиром в магазині «Єва» почула, як спрацювали антикражні ворота та з магазину вибіг чоловік, після чого вона почала наздоганяти його та кричала «стій», свідок ОСОБА_11 пояснив, що 19 грудня 2017 року, він перебуваючи на зупинці почув крики «ловіть його» та побачив, як на протилежній стороні дороги біг чоловік, яким є обвинувачений ОСОБА_8 .
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009, дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і не зважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Суд оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України.

Посилання апелянта про недотримання вимог кримінально-процесуального закону при збиранні доказів є непереконливими, оскільки при перевірці кримінальної справи в суді апеляційної інстанції таких порушень норм кримінально-процесуального кодексу України, які б могли бути підставою для визнання тих чи інших доказів неналежними, недопустимими чи недостатніми для прийняття рішення по справі, не виявлено.

За таких обставин, доводи захисника про те, що судом невірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України є необґрунтованими.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості скоєного, конкретні обставини справи, ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, який вину визнав частково, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання за попереднім вироком суду, більше того, ухилявся від відбування покарання у зв`язку із чим 12 грудня 2016 року був оголошений у розшук, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, має постійне місце проживання, без постійного місця реєстрації, офіційно не працює, проте постійно підробляє, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, інвалідом не визнавався, має хронічне захворювання шкіри, а також судом враховується, що завдана потерпілому ТОВ «РУШ» шкода відшкодована, цивільний позов не заявлено, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:
Судді: