Справа № 396/1750/15-к
Провадження № 1-кп/396/1/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 ,
Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто заподіяв потерпілому ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_9 28 квітня 2013 року близько 17 години 30 хвилин прибув в с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області з метою з`ясування обставин вчинення погроз в адресу своєї бабусі ОСОБА_11 зі сторони ОСОБА_7 . Прийшовши до будинку ОСОБА_7 , який розташований в АДРЕСА_2 , між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_7 виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_9 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_7 наніс останньому не менше двох ударів кулаком правої руки в обличчя, один з яких під ліве око, в результаті чого потерпілий ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав повністю, заперечив заподіяння ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень, пояснив, що дійсно перебував 28 квітня 2013 р. на подвір`ї житлового будинку, в якому проживає потерпілий ОСОБА_7 , оскільки мав намір з`ясувати обставини застосування погроз і насильства зі сторони подружжя ОСОБА_12 до його бабусі ОСОБА_11 , яка проживає в с. Тишківка Добровеличківського району. З цією метою ОСОБА_9 пішов до домоволодіння ОСОБА_7 та зупинився перед його подвір`ям. Незабаром до нього вийшов ОСОБА_7 в агресивному стані і замість відповідей на питання ОСОБА_9 про причини побиття його бабусі ОСОБА_11 почав лаятися нецензурними словами і штовхати його грудьми до свого будинку, заштовхуючи до себе у двір та провокуючи на бійку. В цей час також на подвір`я вийшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які також висловлювалися на його адресу нецензурними словами. Після цього ОСОБА_7 наніс потерпілому удар кулаком руки в ділянку щелепи та ще близько 10 ударів кулаками рук в обличчя, ОСОБА_7 під час побиття хапав ОСОБА_9 за шию та намагався повалити на землю. Також ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком правої руки в ділянку носа, розбивши його. Надалі ОСОБА_7 від нанесеного удару перелетів через дорогу та впав і так відбувалося три рази. Ширина проїзної частини була приблизно чотири метра. При цьому ОСОБА_13 і ОСОБА_14 тримали його, не даючи йому втекти, а пізніше кидали в нього уламками цегли та кричали «убей его Вова, убей». Після цього, ОСОБА_7 , взявши до рук уламки цегли, знову підбіг до нього та наніс йому удар рукою в потилицю, тримаючи в руці уламок цегли. Коли він, ОСОБА_9 , від удару зігнувся, то ОСОБА_7 наніс йому кілька ударів цеглиною в обличчя, а коли він піднявся, то ОСОБА_7 наніс йому кілька ударів уламком цегли в ділянку чола та потилиці, після чого відштовхнув його і він, ОСОБА_9 , впав. Коли на місце інциденту прийшла його бабуся ОСОБА_11 та інші сусіди, то йому вдалося піднятися і втекти.
Стверджує, що вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2013 року потерпілого ОСОБА_7 визнано винним у спричиненні йому тяжких тілесних ушкоджень, а тому ОСОБА_7 намагається помститися йому і засудити його. Під час інциденту він, ОСОБА_9 , не завдавав ОСОБА_7 умисних ударів, а лише відбивався з метою самозахисту він нападу ОСОБА_7 на нього. Скільки ударів і куди саме він завдав ОСОБА_7 під час бійки він не пригадує. Пред`явлений цивільний позов не визнає в повному обсязі та просить відмовити у його задоволенні з огляду на те, що не вчиняв проти ОСОБА_7 жодних протиправних дій.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що між його сім`єю та сім`єю ОСОБА_11 , яка є бабусею обвинуваченого ОСОБА_9 виник конфлікт, з приводу якого ОСОБА_9 прийшов на подвір`я його домоволодіння, погрожуючи йому помститися. Так як ОСОБА_9 намагався увірватися до будинку, де знаходилась його співмешканка ОСОБА_13 , то він, ОСОБА_7 , перегородив йому рукою вхід до будинку, побоюючись, що останній може нанести його співмешканці тілесні ушкодження, так як він був дуже агресивно настроєний та висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_9 взявся за карман його сорочки та розірвав його, потім наніс йому один удар кулаком правої руки в область перенісся та один удар кулаком правої руки під ліве око, ще було декілька ударів в обличчя, після яких у нього на декілька секунд запаморочилось в голові. Намагаючись ухилитися від ударів ОСОБА_9 , він, ОСОБА_7 , відштовхнув ОСОБА_9 від себе, і той впав обличчям та передньою частиною тулуба на землю, на якій лежали уламки цегли, а піднявшись ОСОБА_9 побіг до будинку своєї бабусі ОСОБА_11 погрожуючи йому, що він повернеться з хлопцями і він за це поплатиться. Під час падіння ОСОБА_9 загубив сонцезахисні окуляри, які залишились там лежати, доки працівники міліції їх не вилучили. Після цих подій, він разом з дружиною та ОСОБА_14 викликали міліцію і чекали до її приїзду на лавці біля свого домоволодіння. Поки вони чекали працівників міліції до домоволодіння ОСОБА_11 під`їхала карета швидкої допомоги. Вони всі разом підійшли до швидкої і він запитав в ОСОБА_11 в зв`язку з чим до них приходив її онук і навіщо вона його прислала виясняти стосунки з ними. Бабуся відповіла, що нікого вона нікуди не посилала і онука сьогодні взагалі не бачила. Під час цієї розмови ОСОБА_9 десь не було він повернувся через хвилин п`ятнадцять, коли вони вже були біля свого домоволодіння, і останній разом з бабцею поїхали у лікарню. Згодом приїхали три працівники міліції, які допитали їх і ОСОБА_11 , яка також їм повідомила, що онука ОСОБА_9 не прохала йти і з`ясовувати стосунки з його родиною, згодом вона змінила свої покази. Після приїзду міліції на вулицю вийшов його сусід ОСОБА_15 в спідній білизні, який був в стані алкогольного сп`яніння. Із-за ударів ОСОБА_9 , він, ОСОБА_7 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді зниження зору на ліве око та втрати працездатності. До цих подій, у нього жодних проблем із зором не було. Також додав, що він як міг, намагався вирішити виниклий конфлікт, мирним шляхом, але ОСОБА_9 , нічого не хотів слухати. Пред`явлений цивільний позов підтримав та просить задовольнити його в повному обсязі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду дала покази про те, що являється сусідкою ОСОБА_7 28 квітня 2013 року вона прийшла до ОСОБА_16 випити чаю. Вдома у Перепелиці знаходився її чоловік ОСОБА_17 та їх донька. Через деякий час до кухні забігла донька ОСОБА_18 і повідомила матері, що її шукає якийсь дядя, який говорить на російській мові. ОСОБА_7 вийшов на подвір`я і за ним відразу вийшла свідок, яка йшла першою, а за нею ОСОБА_13 . На подвір`ї стояв ОСОБА_9 , який сильно кричав, висловлювався нецензурною лайкою та вимагав у ОСОБА_7 , щоб той гукнув свою дружину. Коли ОСОБА_9 , побачив, що вийшла ОСОБА_13 , намагався підійти до неї, але ОСОБА_7 , перегородив йому дорогу своєю рукою і у відповідь ОСОБА_9 , схопив його руками за сорочку, розірвав її та наніс ОСОБА_7 , два чи чотири удари, спочатку лівою потім правою рукою, в область обличчя, після яких у останнього потекла кров з носу та було підбите око. ОСОБА_7 у відповідь на таку неправомірну поведінку, взяв ОСОБА_9 за плечі, розвернув та штовхнув його у перед, ніби виштовхуючи його зі свого подвір`я, внаслідок чого ОСОБА_9 перечепився і впав на груду камінчиків, які знаходилися на землі після ремонту домоволодіння. Підвівшись ОСОБА_9 почав відразу тікати з двору, погрожуючи ОСОБА_7 , розправою. При падінні ОСОБА_9 загубив свої сонцезахисні окуляри, які залишились лежати на груді каміння. Пояснила також, що ніхто з них ОСОБА_9 не били і конфлікт не провокували а лише спостерігали. Жодних інших свідків, крім неї та ОСОБА_13 , на подвір`ї та на вулиці не було. Весь цей конфлікт тривав хвилин п`ять. Після якого вони викликали міліцію та чекали її до самого вечора. Весь цей час свідок знаходилася у подружжя ОСОБА_12 вдома. ОСОБА_9 був одягнутий в білий светр, жодних пошкоджень на ньому не було. Також додала, що згадала, коли у вечорі приїхали працівники міліції до домоволодіння ОСОБА_7 , то на вулиці вийшов п`яний ОСОБА_15 у трусах, який являється їх сусідом і спостерігав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду дала покази про те, що вона являється цивільною дружиною ОСОБА_7 28.04.2013 року близько 17.00 години до неї у гості забігла ОСОБА_14 . Через деякий час забігла донька та повідомила їй, що до них прийшов якийсь дядя до якого вийшов батько ОСОБА_7 . Коли вона разом з ОСОБА_14 виходили на подвір`я то вже у веранді почули крик та нецензурну лайку. Вийшовши на поріг, побачили ОСОБА_9 , який кричав і помітивши її запитав чи її звати ОСОБА_18 . Після відповіді, почав ображати її нецензурною лайкою та намагався підійти до неї. ОСОБА_7 намагався його заспокоїть та перекрив йому шлях своєю рукою, але ОСОБА_9 нікого не слухав і наніс близько чотирьох ударів її чоловіку в область обличчя, після чого у нього пішла кров з носа. ОСОБА_7 розвернув ОСОБА_9 до себе спиною та відштовхнув, в результаті чого ОСОБА_9 впав на уламки цегли, де загубив свої сонцезахисні окуляри, піднявся і швидко втік з подвір`я. Погрожував, що ще повернеться і розбереться з ним. Конфлікт тривав не більше п`яти, семи хвилин, так як о 17 год. 26 хвл., вона вже зателефонувала у міліцію.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду дала покази про те, що вона працює фельдшером швидкої допомоги. 28.04.2013 року близько 18.00 години вона заступила на чергування до Тишківської дільничної лікарні. Згодом, з Добровеличківської районної лікарні надійшло повідомлення, що в селі Тишківка по вулиці Паніна особі, було розбито голову. Коли вони під`їхали, разом з водієм ОСОБА_20 до зазначеної адреси, це виявилось домоволодіння ОСОБА_11 , яка стояла біля двору і повідомила їм, що її онуку розбили голову, який на даний час відсутній, так як пішов до сільського голови. Потім до карети швидкої допомоги підійшов ОСОБА_7 зі своєю дружиною. У ОСОБА_7 було підбите ліве око, ніс був червоного кольору і під носом були «кровоподтёки». Сорочка на потерпілому була розірвана а на футболці були краплі крові. ОСОБА_7 запитав у баби ОСОБА_21 , чому вона прислала свого онука до нього на що остання відповіла, що нікого, нікуди не посилала і його взагалі ще не бачила. Після цієї відповіді подружжя ОСОБА_12 пішли. Жодних свідків, крім названих нею осіб на вулиці тоді не було. Згодом, прийшов ОСОБА_9 , і на чолі у нього була рана розміром з один сантиметр і більше жодних пошкоджень виявлено не було. Свідок забрали його до лікарні, щоб промити та зашити рану. Під час оброблення рани з неї були вимито пластинку від цегли, розміром приблизно три міліметра. Потім ОСОБА_9 , почав розповідати що йому дуже погано, паморочиться в голові і наказав відвезти його до Добровеличківської районної лікарні. ОСОБА_9 , був одягнутий в білий светр та сині джинси і жодних пошкоджень на ньому окрім рани на лобі у нього не було, речі були чисті.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду дав покази про те, що він являється сусідом ОСОБА_11 і пам`ятає як весною 2013 року, точної дати не пам`ятає, до домоволодіння ОСОБА_11 , прийшов невідомий йому молодий чоловік, як згодом він дізнався, це був онук ОСОБА_11 . Хлопець був одягнений в світлий светр та темні брюки. В руках у нього була сумка, яку він повішав на паркан і, не заходячи до двору, попрямував вздовж вулиці. Через десять хвилин повернувся по дорозі розмовляючи, на чолі у нього була рана. Потім він сам себе сфотографував, вийшов з двору і пішов в тому напрямку, звідки приїхав. Через деякий час до домоволодіння ОСОБА_23 приїхала швидка і більше свідок нічого не бачив. Також додав, що ОСОБА_9 , приїхав близько 16.00 чи 17.00 години.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду дав покази про те, що він являється сусідом ОСОБА_11 28.04.2013 року близько 16.00 години його дружина пішла у гості до подружжя ОСОБА_12 , а він залишився вдома поратися по господарству. Через деякий час до нього зателефонувала його дружина і повідомила, що ОСОБА_7 побив якийсь невідомий їй хлопчина. Після дзвінка, свідок вийшов на вулицю, і по їхньому провулку йшов хлопець, який запитав у нього де живе сільський голова. Свідок йому відповів і він пішов. Жодних пошкоджень у ОСОБА_9 , він не бачив, одяг був чистий. Про всі події йому стало відомо від його дружини. В той день ОСОБА_7 він не бачив, а побачив на слідуючий день і пам`ятає, що ліве око у нього було повністю «запливше».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду дав покази про те, що він працює водієм швидкої допомоги в Тишківській дільничній лікарні. В квітні 2013 року їм поступило повідомлення про те, що є виклик швидкої на вулицю Паніна села Тишківка в зв`язку з тим, що хтось когось побив. Під`їхавши разом з ОСОБА_19 до вказаного домоволодіння, особи яка викликала швидку не виявилося і вони залишилися чекати. Через деякий час до них підійшло подружжя ОСОБА_12 . У потерпілого ОСОБА_7 була розірвана сорочка та бідбите ліве око. ОСОБА_7 запитав в ОСОБА_11 , чому вона прислала свого онука до нього, на що вона відповіла, що нікого не посилала. Окрім названих осіб, жодних свідків зазначених подій більше не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду дала покази про те, що вона являється сусідкою ОСОБА_7 28.04.2013 року під вечір вона вийшла на подвір`я свого домоволодіння. В подвір`ї ОСОБА_12 було шумно і вона заглянула подивитись, що там відбувається. Побачила ОСОБА_7 , який стояв навпроти ОСОБА_26 і останній наніс два чи три удари потерпілому ОСОБА_7 , в область обличчя. Після чого ОСОБА_27 відштовхнув ОСОБА_26 від себе і хлопчик впав. Свідок пояснила, що це все, що вона бачила та пам`ятає. Ці події відбувалися дуже швидко і продовжувалися приблизно п`ять хвилин. Також додала, що ОСОБА_7 вона бачила на слідучий день і у нього було «запливше» око.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснила, що проживає у АДРЕСА_3 , 28.04.2013 року близько 16-17 год. вона ходила рвати кропиву, раптом почула якісь крики і пішла подивитися, що робиться. Вона підійшла на відстані 50 метрів від подвір`я потерпілого ОСОБА_7 і побачила як останній тримав лівою рукою за верхній одяг молодого хлопця, як їй стало пізніше відомо, це був обвинувачений ОСОБА_9 . Поруч із ОСОБА_7 стояла його дружина ОСОБА_29 .Перепелиця і ОСОБА_30 .Болдецька, які кричали на ОСОБА_9 і казали зв`язати його та вкинути у погріб. Усі четверо стояли на дорозі поза межами подвір`я ОСОБА_7 , поруч лежала купа цеглин. О.Перепелиця підняла із землі пів цеглини і дала її ОСОБА_7 , який, тримаючи цеглу в правій руці, вдарив ОСОБА_9 цією цеглиною по голові, ОСОБА_9 не бив ОСОБА_7 . Після удару ОСОБА_9 не впав, а повернувся і пішов до будинку своєї бабусі ОСОБА_30 .Удод, а вона, ОСОБА_28 , побігла до свого співмешканця, щоб усе йому розповісти. Вона спостерігала за подією близько 2 хв., ОСОБА_9 стояв до неї спиною, а ОСОБА_7 обличчям, вона його бачила повністю. Пізніше вона побачила як до будинку Удодів приїхала швидка, поруч стояли якісь люди, хто саме вона не помітила, згодом ОСОБА_23 розповіла їй, що ОСОБА_9 забрали в лікарню. У ОСОБА_9 були сині джинси і темнокоричневий світер. Під час інциденту неподалік стояв ОСОБА_31 і також усе бачив. Вона не помітила на ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень. Правоохоронні органи про побиття ОСОБА_7 . ОСОБА_9 вона не повідомляла.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 пояснив, що проживає у АДРЕСА_4 , 28 квітня 2013 року він був у себе на подвір`ї, у післяобідній час він почув крики і сварку, й вийшов за ворота подивитися, що відбувається. Він вийшов на загальну дорогу у спідній білизні. На дорозі біля подвір`я ОСОБА_7 він побачив ОСОБА_7 , О.Перепелицю і ОСОБА_30 .Болдецьку, які були від нього на відстані 15 метрів. ОСОБА_9 і ОСОБА_7 стояли до нього боком, навпроти один одного. О.Перепелиця стояла справа, а ОСОБА_30 .Болдецька тримала ОСОБА_33 .Білоуса обома руками за тулуб, а той виривався від неї, я чув як жінки казали, щоб його вкинути у погріб. На узбіччі дороги лежала купа побитої цегли. В цей час ОСОБА_29 .Перепелиця дала ОСОБА_7 цеглу і той вдарив цеглою ОСОБА_9 по голові. Після цього ОСОБА_30 .Болдецька відпустила ОСОБА_9 й він пішов до будинку своїх батьків. Згодом він побачив ОСОБА_34 .Усенка, з яким спілкувався, а фельдшер надавала ОСОБА_9 медичну допомогу. В цей день працівники міліції не брали у нього пояснення, він не бачив у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень, хоча зблизька його не бачив. Окулярів він ні у кого не бачив. Через 1-2 дня він був неподалік від будинку ОСОБА_7 і бачив, що той сидів у себе вдома разом із ОСОБА_35 , бачив як в цей день бджола вжалила ОСОБА_7 під ліве око. У нього погані стосунки із ОСОБА_7 , бо той забрав його землю, проте він не оговорює ОСОБА_7 , але розповідає правду. В момент інциденту він бачив свою дружину ОСОБА_36 , яка також бачила конфлікт, бо стояла ще ближче до ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , ніж він.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 пояснила, що в неділю 28.04.2013 року після обіду вона почула крик на вулиці, чоловік вийшов першим на вулицю, а вона вийшла слід за ним, щоб дізнатися, що сталося. Вона побачила на відстані 10 метрів від себе ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , О.Перепелицю і ОСОБА_30 .Болдецьку на загальній дорозі біля подвір`я, в якому проживає ОСОБА_7 . Вона чула, як жінки кричали на ОСОБА_9 , хтось із них казав, щоб зачинити його у погребі. О.Перепелиця і ОСОБА_30 .Болдецька піднімали із землі шматки цегли та подавали їх ОСОБА_7 , а останній кидав цеглу в ОСОБА_9 . ОСОБА_9 в цей час йшов задки, закриваючи руками обличчя. Цегла лежала біля узбіччя дороги, у ОСОБА_9 на светрі вона бачила кров. ОСОБА_7 2 чи 3 рази кинув в нього цеглою, один раз попав в руки і в груди, а коли ОСОБА_9 повернувся спиною до нього, то він попав йому цеглою у спину. Також вона неподалік бачила ОСОБА_28 , яка також спостерігала за конфліктом. ОСОБА_9 дійшов до будинку ОСОБА_23 , після чого вона сказала своєму чоловікові піти і дізнатися, що сталося. Цього і наступного дня будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 вона не бачила. Чоловік виходив на вулицю у спідній білизні, між нею і чоловіком була відстань десь 8 метрів, й вона стояла ближче до інциденту ніж він. Вона і ОСОБА_32 в цей день казали працівникам міліції, що вони бачили як відбувалося побиття, проте пояснення він не відбирали.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_38 повідомив, що у ОСОБА_7 був синець розміром 1,5 на 2,5 см, 29.04.2013 року оглядав його ОСОБА_39 і виявив набряк червоного кольору, це означає що з моменту заподіяння минуло не більше кількох годин. Якщо причина мала місце 28.04.2013 року, то це не відповідає дійсності, інакше кровопідтьок мав би синій відтінок. Давність синця встановлюється за даними мед. літератури. Жиров описав морфологічну картину набряку. Офтальмолог пояснив, що часткова атрофія зорового нерву дуже рідко буває посттравматичною, а скоріше буває викликаною супутнім захворюванням. Амбулаторна картка в учнівському зошиті не відповідає встановленим стандартам. Об`єктивних даних посттравматичного характеру атрофії зорового нерву чи зниження зору немає. Заводити інші амбулаторні картки не допускається, тим більше в учнівських зошитах. Він не може давати оцінку діям і висновкам інших експертів. Симетричне ураження зорових нервів свідчить про захворювання.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_40 повідомив, що СМЕ проводилась по медичним документам, у ОСОБА_7 мала місце травма лівого ока висновок відповідає дійсності, це травматичне ушкодження, наслідком чого сталось зниження зору, це пов`язане із дією тупого предмету, ця травма є причиною середньої тяжкості тілесних ушкоджень, атрофія зорового нерву покращення не має. Вони давали висновок за ліве око, можливо перейшло на праве око. Даних про захворювання лівого ока не було. Офтальмолог вказувала, що ОСОБА_7 годний. Зорові нерви пересікаються і зниження зору та атрофія можуть переходити з одного на інше. Зниження зору є наслідком отриманої травми. Він не може оцінювати висновки інших експертів. Вони досліджували усі висновки і посилалися на ті, в яких детально описані тілесні ушкодження. Вони посилали ОСОБА_7 на консультацію до обласної лікарні до офтальмолога із метою встановлення гостроти зору. В їхній комісії не було фахівців офтальмолога, усі були судово-медичні експерти. Із спливом тривалого часу жоден офтальмолог не назве причини зниження зору.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_41 повідомив, що члени комісії досліджували матеріали кримінального провадження та медичні документи ОСОБА_7 . Не виключається можливість атрофії зорового нерву правого ока внаслідок атрофії зорового нерву лівого оку, оскільки це є парні органи. Вони зробили висновок за сукупністю медичних документів. Направляли ОСОБА_7 до офтальмолога з метою визначення гостроти зору на момент обстеження. Інших питань не ставили. Лікар не може за спливом певного часу після загоєння повідомити причини травми.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_42 повідомив, що медичні документи не містили відомостей, що втрата зору пов`язана із захворюванням, тому комісія прийшла до висновку про травматичну причину атрофії зорового нерву. Вони давали відповіді на запитання, які поставлені судом. Профільної освіти по офтальмології він не має.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_43 повідомив, що він оглядав потерпілого ОСОБА_7 , оглянув 29.04.2013 року о 13 год., виявлено червоний кровопідтьок, болісний при пальпації, під оком, згідно висновку експерта, давність ушкодження менше 24 годин. Надіслали на консультацію до окуліста, бо він жалівся, що погано бачить на ліве око. Була ушкоджене ліве око, в нижній віці, у висновку не вказано, що були інші ушкодження.
Судом були вивчені та досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а саме:
-висновок №120 від 26 вересня 2014 року відповідно до якого:
На підставі вивчення медичної документації та матеріалів справи судовомедична експертна комісія приходить до слідуючих підсумків:
1. При огляді ОСОБА_7 лікарем офтальмологом 01.12.2014р. визначена гострота зору правого ока 1,0, лівого ока 0,5 контрольним методом по Поляку.
Встановлено діагноз: часткова атрофія зорового нерву лівого ока.
2. Конкретно вирішити питання про те, коли у гр. ОСОБА_7 настало зниження зору, у зв`язку з відсутністю медичної документації про стан гостроти зору до травми, та стан обох очей, неможливо.
3. Даних про те, що гр. ОСОБА_7 надавалась допомога в спеціалізованих медичних офтальмологічних установах, немає.
4. Згідно наданої медичної карти амбулаторного хворого у гр. ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді «в біляорбітальній ділянці зліва невелика гематома, припухлість нижньої та верхньої повіки з переходом на крило носу» - запис хірурга від 30.04.2013р. Згідно запису офтальмолога від 30.04.2013р.: OS набряк н/повіки, пальпарно крепітація, к-ва гіперемована». Іншою пастою між рядками виконано запис: « На рогівці ерозія обширна, зіниця розширена, ДНЗ межі зтущовані, вени повнокровні. Гемофтальм. Ірідоденіт, ерозія рогівки».
При огляді судовомедичним експертом ОСОБА_44 29.04.2013 р. в ділянці нижньої повіки лівого ока виражений набряк червоного кольору, невизначеної форми, розміром 2,5х1,5см, болючий при пальпації. Травматичного чи не травматичного походження зміни, що мали місце в ділянці нижньої повіки лівого ока, по опису, говорити не можливо. Судячи по кольору, якщо в ділянці набряку мав місце синець, згідно даних літератури, він утворився за 1-2 години до моменту огляду.
5. Судовомедичних даних, по яким можливо говорити, травматичного чи не травматичного походження зниження зору у гр. ОСОБА_7 , немає. (том 1 а.с. 249-252)
- висновок №90 від 29 квітня 2013 року відповідно до якого:
На основі вищевикладеного експерт прийшов до наступних висновків:
1. У громадянина ОСОБА_7 було пошкодження: припухлість в області нижньої повіки лівого ока. Дане пошкодження могло утворитися від травматичної дії тупого предмета володіють обмеженою контактує поверхнею, терміном менш 1 доби до моменту обстеження і відноситься до категорії ЛЕГКИХ.
2. Не виключається можливість утворення даного ушкодження за обставин зазначених у цій постанові.
3. Можна сказати, що було нанесено не менше одної травматичної дії. (том 2 а.с. 19).
- висновок експерта №102 від 27 серпня 2013 року відповідно до якого:
1. У ОСОБА_7 згідно представленої медичної документації виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівого ока: гематоми лівої орбіти, гемофтальму, травматичної ерозії рогівки лівого ока, набряку диску зорового нерву, часткової атрофії зорового нерву з зниженням зору на ліве око до 0.4, що становить 10% постійної втрати загальної працездатності (стійка втрата працездатності менше чим на одну третину) і відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості.
2. Вказане тілесне ушкодження утворилось від локальної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, і могли утворитись у термін вказаний у постанові, на що вказують дані медичних документів.
3. Враховуючи локалізацію та морфологічний характер вищевказаного тілесного ушкодження, вважаю, що його утворення при падінні з висоти власного зросту як з наданням тілу прискорення так і ні, малоймовірне. (том 2 а.с. 24,25).
- протокол огляду предметів від 24 жовтня 2013 року та ілюстративна таблиця до нього, відповідно до якого виявлено: предметом огляду є одна чоловіча сорочка, червоного кольору, на якій виявлено пошкодження з лівої сторони, а саме частина тканини є частково відірваною та одна чоловіча футболка сірого кольору. На даних речах виявлені плями бурого кольору, та вилучено: - одна чоловіча сорочка червоного кольору, на якій виявлено, пошкодження з лівої сторони, а саме: частина тканини є частково відірваною та одна чоловіча футболка сірого кольору. На даних речах виявлені плями бурого кольору, які поміщено до поліетиленового пакету, жовтого кольору, верх якого ув`язано биркою, що склеєно паперовою биркою з підписами понятих; поняті: 1) ОСОБА_45 , 2) ОСОБА_46 (том 2 а.с. 59-61).
- протокол огляду місця події від 28.04.2013 року та фототаблиці до нього, відповідно до якого виявлено та вилучено: чорні чоловічі світло зелені окуляри, які поміщено до поліетиленового пакету, що ув`язаний ниткою з підписами понятих на бірці. (том 2 а.с. 71-73).
Протокол проведення слідчого експерименту від 23.12.2013 року та ілюстративна таблиця до нього відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 показав місце і спосіб заподіяння йому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень: (том 2 а.с. 74 - 83).
- висновок експерта № 1 (додатково) від 23 грудня 2013 року відповідно до якого:
1. У ОСОБА_7 згідно представленої медичної документації, виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівого ока: гематоми лівої орбіти, гемофтальму, травмованої ерозії рогівки лівого ока, набряку диску зорового нерву, часткової атрофії зорового нерву з зниженням зору на ліве око до 0,4, що становить 10% постійної втрати загальної працездатності (стійка втрата працездатності менше чим на одну третину) і відноситься до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.
2. Вказане тілесне ушкодження утворилось від локальної дії (не менше одного удару) тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, і могло утворитись у термін вказаний у постанові, на що вказують дані медичних документів.
3. Враховуючи локалізацію та морфологічний характер вищевказаного тілесного ушкодження, вважаю, що його утворення при падінні з висоти власного зросту як з наданням тілу прискорення так і ні, малоймовірне.
4. Ознайомившись з протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 23.12.2013 року, вважаю, що виявлені вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , могли утворитися за обставин на які вказує останній, під час проведення даного слідчого експерименту («…удар в область лівого ока, який йому був нанесений ОСОБА_9 кулаком правої руки…»). (том 2 а.с.87,88).
- висновок експерта №48 від 19 серпня 2016 року відповідно до якого:
На підставі вивчення медичної документації та матеріалів справи судовомедична експертна комісія приходить до слідуючих підсумків:
1-8. На експертизу надані ксерокопії висновків медичних оглядів за 2007 рік та 2010 рік зі штампом Добровеличківської центральної районної поліклініки. Не завірені печатками та підписами. Даних про гостроту зору в даних висновках немає, за 2010 рік записи офтальмолога не читабельні. Згідно ухвали повинна бути надана медична документація з поліклініки ГУНП у Кіровоградській області. Будь яку інформацію про стан зору надані ксерокопії не несуть.
Згідно «Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6 п.4.4. «методичні вказівки» - документи, які не завірені печаткою та підписом лікувального закладу і не несуть інформацію про стан здоров`я, не підлежать дослідженню.
Зошит з записами лікарів, заведений 13.02.13 р. на ім`я ОСОБА_7 , не відповідає медичній документації, формі № 025/о, затвердженої наказом МОЗ України 14.02.12 р. № 110, тому дані зошита врахувати не можливо.
Згідно наданої медичної карти амбулаторного хворого у гр. ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді «в біляорбітальній ділянці зліва невелика гематома, припухлість нижньої та верхньої повіки з переходом на крило носу» - запис хірурга від 30.04.2013 р. Згідно запису офтальмолога від 30.04.2013 р.:» OS набряк н/повіки, пальпаторно крепітація, к-ва гіперемована». Іншою пастою між рядками виконано запис: «На рогівці ерозія обширна, зіниця розширена, ДНЗ межі зтушовані, вени повнокровні, Гемофтальм. Ірідоденіт, ерозія рогівки».
При огляді судовомедичним експертом ОСОБА_44 29.04.2013 р. в ділянці нижньої повіки лівого ока виражений набряк червоного кольору, невизначеної форми, розміром 2,5х1,5см, болючий при пальпації. Травматичного чи не травматичного походження зміни, що мали місце в ділянці нижньої повіки лівого ока, по опису, говорити не можливо. Судячи по кольору, якщо в ділянці набряку мав місце синець, згідно даних літератури, він утворився за 1-2 години до моменту огляду.
При огляді ОСОБА_7 лікарем офтальмологом 01.12.2014р. визначена гострота зору правого ока 1,0, лівого ока 0,5 контрольним методом по Поляку. Встановлено діагноз: часткова атрофія зорового нерву лівого ока.
Конкретно вирішити питання про те, коли у гр. ОСОБА_7 настало зниження зору, у зв`язку з відсутністю медичної документації про стан гостроти зору до травми, та стан обох очей, не можливо.
Даних про те, що гр. ОСОБА_7 надавалась допомога в спеціалізованих медичних офтальмологічних установах, не має.
Судовомедичних даних, по яким можливо говорити, траматичного чи не травматичного походження зниження зору у гр. ОСОБА_7 немає. (том 5 а.с. 143-146).
- висновок експерта /експертизи за метеріалами справи/ №04-01/32 від 14 червня 2017 року відповідно до якого:
На підставі вивчення наданих медичних документів на ім`я ОСОБА_7 , матеріалів кримінального провадження № 1-кп/396/5/17 та з метою відповіді на поставлені в постанові питання, комісія екпертів приходить до наступного:
1/1/. Згідно наданих на комісійну судову медичну експертизу медичних документів у ОСОБА_7 мала місце травма лівого ока з крововиливом, травматичним набряком нижньої повіки та підочної ділянки, ерозією рогівки ока.
2/2/. Вказана травма виникла від дії тупого предмета. По давності виникнення може відповідати часу вказаному в ухвалі суду.
3/3/. Відмічена травма лівого ока у ОСОБА_7 виникла не менш, як від одного травматичного впливу тупого предмету.
4/4,5,7,8/. Наслідком травми лівого ока у ОСОБА_7 стало зниження зору на ліве око до 0,5 та часткова атрофія зорового нерву.
5. Згідно пункту 41 Інструкції «Про порядок організації та проведення лікарської страхової експертизи» затвердженої Міністерством фінансів СРСР від 08.01.1986 р. в тих випадках, коли в лікувальнопрофілактичних закладах чи у військккоматі відсутні дані про гостроту зору обох очей до травми, при визначенні процента втрати загальної працездатності умовно слід вважати, що вона була рівна 1,0.
6/1/. Згідно пункту 24 «Таблиці процентів втрати загальної працездатності в результаті різних травм.» затвердженої Інструкцією «Про порядок організації та проведення лікарської страхової експертизи» Міністерства фінансів СРСР 08.01.1986 р., зниження зору до 0,5 обумовлює розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою загальної працездатності в розмірі 10 відсотків. За даною ознакою травма лівого ока та її наслідки у ОСОБА_7 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. (том 6 а.с. 38-44).
Вирішуючи питання винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд виходить із наступного.
Судом проаналізовано та взято до уваги наступні правові висновки вищих судів у подібних справах:
ВС/ККС: Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версією захисту (ВС/ККС № 688/788/15-к від 04.07.2018).
ВС/ККС: Хоча потерпілий і наніс тілесні ушкодження, в діях нападника немає необхідної самооборони, якщо визначальним було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (ВС/ККС, № 628/4025/13-к, від 04.07.2018 р.)
Для визначення причетності та вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України, слід встановити наступні обставини:
-умисне заподіяння ОСОБА_9 . ОСОБА_7 тілесних ушкоджень;
-ступінь завданих таких тілесних ушкоджень.
Факт нанесення ОСОБА_9 ОСОБА_7 тілесних ушкоджень доводиться, насамперед, показаннями самого потерпілого ОСОБА_7 , який ствердно та послідовно пояснював спосіб та механізм завдання йому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_9 прийшов на подвір`я його домоволодіння із метою «з`ясувати причини побиття, на його думку, сімейством Липканів його бабусі ОСОБА_11 , в ході спілкування між ними у ОСОБА_9 виникли особисті неприязні відносини до ОСОБА_7 , на грунті яких він наніс останньому тілесні ушкодження. При цьому у ОСОБА_9 не було підстав необхідної оборони ні для свого захисту, ні для захисту бабусі ОСОБА_11 , оскільки цей конфлікт повинен був вирішуватися ним шляхом звернення до правоохоронних органів, а не шляхом самосуду.
Такі показання потерпілого ОСОБА_7 суд сприймає як правдиві, оскільки вони є послідовними та в основних деталях логічно узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які надали подібні показання стосовно нанесення ОСОБА_9 ударів в обличчя ОСОБА_7 .
Ці показання також узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які повідомляли про наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у виді підбитого ока. Вказані свідки є незацікавленими, і підстав оговорювати ОСОБА_9 судом не встановлено.
Показання ОСОБА_9 стосовно того, що ОСОБА_7 сам спровокував конфлікт і разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 наносив йому удари суд сприймає критично як позицію захисту із наміром уникнути відповідальності за вчинене. Показання ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_47 , і ОСОБА_28 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень уламками цеглин суд вважає нелогічними а неправдоподібними і такими які суперечать виявленим у ОСОБА_9 згодом тілесних ушкоджень.
Як встановлено судом, показаннями свідків і не оспорюється обвинуваченим ОСОБА_9 , саме він був ініціатором зустрічі з потерпілим ОСОБА_7 , яка згодом переросла у бійку, саме він прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 з метою вияснення обставин конфлікту з його бабусею ОСОБА_11 , намагався потрапити до помешкання ОСОБА_7 , незважаючи на те, що останній правомірно перешкоджав йому у цьому, тому суд вважає, що саме ОСОБА_9 спровокував конфлікт і завдав ОСОБА_7 не менше двох ударів кулаками рук в область перенісся та лівого ока, а ОСОБА_7 з метою самозахисту відштовхнув останнього від себе.
Показання ОСОБА_7 щодо способу нанесення йому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень повно та детально продемонстровані ним під час проведення слідчого експерименту, під час якого він підтвердив надані ним покази, а також заявою ОСОБА_7 від 29.04.2013 року, згідно якої останній повідомив правоохоронні органи про вчинення ОСОБА_9 відносно нього протиправних дій, висновком експерта №90 від 16.05.2013 року, яким зафіксовано наявність у нього тілесних ушкоджень.
Таким чином, суд вважає доведеним факт нанесення ОСОБА_9 . ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. При цьому, суд вважає, що наносячи потерпілому удари обвинувачений ОСОБА_9 не конкретизував ступінь та тяжкість нанесення ударів ОСОБА_7 , тобто діяв із неконкретизованим умислом, а тому його дії слід кваліфікувати за фактичними наслідками, які виникли внаслідок його дій.
Вирішуючи питання тяжкості завданих тілесних ушкоджень, суд виходить із наступного.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник категорично заперечують наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, посилаючись на відсутність достовірних даних про гостроту зору останнього на момент виникнення конфлікту.
Суд вважає за необхідне детально проаналізувати вказані доводи й надати їм належну правову оцінку.
Судом проаналізовано наявні в матеріалах кримінального провадження висновки судово-медичних експертиз.
Так, згідно первинного висновку №90 від 16.05.2013 року у ОСОБА_7 малися ушкодження у вигляді припухлості в області нижньої повіки лівого ока, яке могло виникнути від травматичної дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею строком не менш однієї доби до моменту обстеження, яке відноситься до категорії легких. При цьому, експерт належним чином вивчив надану медичну документацію та обгрунтував свій висновок, жодних підстав для визнання такого тілесного ушкодження як середньої тяжкості у експерта не було.
Згодом, було складено наступний висновок №102 від 05.09.2013 року, в якому тілесні ушкодження були оцінені як середньої тяжкості, у зв`язку із зниженням зору на ліве око до 0,4, що становить 10% втрати працездатності. При цьому, експертом, в порушення діючих правил, одноосібно, а не комісійно, визначено ступінь втрати працездатності, що ставить під сумнів цей висновок в цілому.
Згідно висновку експерта №1 (додаткового) від 10.01.2014 року експерт вказує на можливість утворення середньої тяжкості тілесних ушкоджень внаслідок удару в область лівого ока.
Відповідно до висновку №48 від 19.10.2016 року встановлено наявність у ОСОБА_7 часткової атрофії зорового нерву лівого ока.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №04-01/32 від 02.08.2017 року, у ОСОБА_7 мається зниження гостроти зору до 0,5, що відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. При цьому, експерти вважають, що у ОСОБА_7 до моменту конфлікту гострота зору складала 1,0, зважаючи на відсутність медичної документації даних про первинну гостроту зору.
Конкретно вирішити питання про те, коли у гр. ОСОБА_7 настало зниження зору, у зв`язку з відсутністю медичної документації про стан гостроти зору до травми, та стан обох очей, неможливо.
Згідно висновку №120 від 26 вересня 2014 року, на підставі вивчення медичної документації та матеріалів справи судовомедична експертна комісія приходить до слідуючих підсумків:
1. При огляді ОСОБА_7 лікарем офтальмологом 01.12.2014р. визначена гострота зору правого ока 1,0, лівого ока 0,5 контрольним методом по Поляку.
Встановлено діагноз: часткова атрофія зорового нерву лівого ока.
2. Конкретно вирішити питання про те, коли у гр. ОСОБА_7 настало зниження зору, у зв`язку з відсутністю медичної документації про стан гостроти зору до травми, та стан обох очей, неможливо.
За таких обставин, вказані висновки судмедекспертиз не дають можливості суду встановити стан гостроти зору у ОСОБА_7 до моменту нанесення йому тілесного ушкодження.
Із метою усунення сумнівів та розбіжностей у висновках, судом було проведено допити експертів з метою уточнення висновків, які надавали наступні пояснення.
Так, експерт ОСОБА_38 пояснив, що часткова атрофія зорового нерву дуже рідко буває посттравматичною, а скоріше буває викликаною супутнім захворюванням.
Експерт ОСОБА_40 пояснював, що зорові нерви пересікаються і зниження зору та атрофія можуть переходити з одного на інше. Зниження зору є наслідком отриманої травми. Він не може оцінювати висновки інших експертів. Вони досліджували усі висновки і посилалися на ті, в яких детально описані тілесні ушкодження. Вони посилали ОСОБА_7 на консультацію до обласної лікарні до офтальмолога із метою встановлення гостроти зору. В їхній комісії не було фахівців офтальмолога, усі були судово-медичні експерти.
Експерт ОСОБА_41 пояснив, що вони зробили висновок за сукупністю медичних документів. Направляли ОСОБА_7 до офтальмолога з метою визначення гостроти зору на момент обстеження. Інших питань не ставили. Лікар не може за спливом певного часу після загоєння повідомити причини травми.
Експерт ОСОБА_42 пояснив, що медичні документи не містили відомостей, що втрата зору пов`язана із захворюванням, тому комісія прийшла до висновку про травматичну причину атрофії зорового нерву.
Експерт ОСОБА_43 пояснив, що у ОСОБА_7 було виявлено червоний кровопідтьок, болісний при пальпації, під оком, згідно висновку експерта, давність ушкодження менше 24 годин.
За таких обставин, визначальним для визначення ступеню отриманих тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 є з`ясування питання гостроти зору до конфлікту. Достовірних відомостей про стан зору ОСОБА_7 суду не вдалося встановити, у зв`язку із відсутність у медичній документації записів про стан його зору.
Висновок Черкаського СМЕ №04-01/32 від 02.08.2017 року складений на підставі медичної картки, яка надана Тишківською лікарнею у формі учнівського зошита, який не є належним чином прошитий і пронумерований, записи лікарів не скріплені будь-якими печатками, що ставить під сумнів сам висновок експертизи.
Зважаючи на наявність у суду обґрунтованих сумнівів стосовно гостроти зору ОСОБА_7 , твердження як потерпілого, так і експертів Черкаського СМЕ, про те, що внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження не може бути взятий судом до уваги, зважаючи на те, що усі сумніви мають тлумачитися на користь обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_9 завдав ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, як і зазначено у первинному висновку експерта №90 від 16.05.2013 року.
У суду немає підстав вважати, що наявна втрата гостроти зору виникла внаслідок травматичної дії внаслідок удару ОСОБА_9 , а не внаслідок супутнього захворювання, як стверджував експерт ОСОБА_38 , судом не здобуто переконливих доказів про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_9 та наявними у ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, а тому оцінює дії та відповідно кваліфікує дії обвинуваченого за фактичними наслідками, які були виявлені під час первинного обстеження, тобто як нанесення легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Оцінюючи здобуті докази суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_9 був ініціатором конфлікту з ОСОБА_7 , тому суд визнає той факт, що саме ОСОБА_9 умисно завдав ОСОБА_7 удари в область обличчя та лівого ока, що спричинили тілесні ушкодження.
На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку і вважає за необхідне кваліфікувати дії ОСОБА_9 за ч.2 ст.125 КК України, як умисні дії, спрямовані на заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, які згідно висновку експерта №90 від 16.05.2013 р., проведеного судово-медичним експертом Вільшанського міжрайонного відділення СМЕ Кіровоградського ОБСМЕ, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначене також підтверджене висновком експерта №120 від 05.12.2014 р., проведеного експертною комісією Кіровоградського обласного бюро судмедекспертиз.
Обираючи вид і розмір покарання за вчинений злочин обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, характеризується позитивно як особа не схильна до вчинення порушень громадського порядку, утриманців не має, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_9 вчинив закінчене, умисне кримінальне правопорушення невеликої тяжкості.
Як особа, ОСОБА_9 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, малолітніх дітей на утриманні не має, постійно працює, що підтверджується (т.№2 а.п.122-124). Згідно до вимог ВІТ при УМВС України в Кіровоградській області за № 29-/7089 від 03.12.2013 року ОСОБА_9 раніше не судимий (т.№ 2 а.п.117).
Згідно довідки виданої КУ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» виданої 24 грудня 2013 року ОСОБА_9 на «Д» обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався (т.№2 а.п.119).
Згідно довідки виданої КЗ «Обласний наркологічний диспансер» № 559 від 10 грудня 2013 року ОСОБА_9 на «Д» обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався (т.№2 а.п. 121).
З урахуванням всіх обставин у провадженні, особи обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу та звільнити від відповідальності, у зв`язку із спливом строків давності.
Згідно вимогам ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1214.30 грн., обґрунтовані фотокопіями виписок із історії хвороби та копіями рецептів (медичних призначень), які суд вважає підтвердженням матеріальних збитків, оскільки на зазначених документах зазначено про сплату готівки (т.№ 1, а.п.45-47).
За правилами ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ , заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Враховуючи, що в судовому засіданні доведено вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, суд вважає, що вчинення даного злочину обвинуваченим беззаперечно спричинено моральну шкоду потерпілому, яка пов`язана із втратою нормальних (звичних) життєвих зв`язків, оскільки протиправними діями ОСОБА_9 , було принижено честь і людську гідність ОСОБА_7 перед його родиною та односельцями.
Тому суд приходить до висновку, що заявлений цивільний позов в частині моральної шкоди з урахуванням вимог розумності і справедливості слід задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого в користь потерпілого 3 000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні також відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із спливом строків давності, передбачених ст.49 КК України, а провадження закрити.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1214 (одна тисяча двісті чотирнадцять) гривень 30 копійок та моральну шкоду в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
В іншій частині цивільного позову відмовити.
На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: ОСОБА_1