Справа № 529/790/15-к
Провадження № 1-кс/541/619/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

27 серпня 2018 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

за участю : секретаря судових засідань ОСОБА_2

: заявника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Миргороді скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Диканського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженні № 0000169 про відмову у задоволенні клопотання про визнання заявника потерпілим,

в с т а н о в и в :

19 липня 2018 року в провадження слідчого судді передано скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Диканського ВП МВ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання заявника про визнання його потерпілим

Скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що у провадженні СВ Диканського ВП МВ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000169 від 17 квітня 2015 року внесене до реєстру за його заявою про неправдиві свідчення свідка ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 384 КК України.

Засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про залучення його у якості потерпілого.

Розглянувши дане клопотання заявника слідча ОСОБА_5 відмовила у його задоволенні, прийнявши постанову від 20 березня 2018 року.

Заявник вважає прийняте рішення за наслідкам розгляду його заяви незаконним, так як вказує на заподіяння йому моральної шкоди в наслідок незаконних дій свідка ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження, за яким його засуджено до довічного позбавлення волі. Так як моральна шкода заподіяна йому не має чіткого матеріального виразу та може бути встановлена лише проведенням експертизи, ОСОБА_3 просив задовольнити його заяву та скасувати постанову слідчого, зобов`язавши визнати його потерпілим у кримінальному провадженню № 0000169.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 брали участь шляхом проведення відео конференції з приміщення Полтавської установи виконання покарань № 23. Вході розгляду скарги підтримали її вимоги та наполягали на задоволенні. ОСОБА_3 суду пояснив, що під час судового розгляду кримінального провадження по його обвинуваченню у вчиненні вбивства з обтяжуючими обставинами свідок ОСОБА_6 дав неправдиві свідчення, що за декілька днів до вбивства потерпілої у неї з ОСОБА_3 був конфлікт з приводу його домагань. Саме ці свідчення на переконання ОСОБА_3 негативно впливають на його емоційний стан та заподіюють йому моральну шкоду.

Слідчий СВ Диканського ВП МВ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти скарги ОСОБА_3 , так як взагалі не вбачає підстав для визнання його потерпілим.

Із скарги, додатних документів та пояснень представника заявника, матеріалів кримінального провадження вбачається.

За заявою ОСОБА_3 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване 17.04.2015 р. кримінальне провадження за № 0000169 за фактом дачі неправдивих показів свідком ОСОБА_6 ..

06.05.2015 р. заявник ОСОБА_3 надіслав на адресу слідчого заяву про залучення його до кримінального провадження у якості потерпілого.

Слідчий СВ Диканського ВП МВ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 розглянувши клопотання заявника відмовила у його задоволенні, прийнявши постанову від 20 березня 2018 року. Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що вона не вбачає наявності заподіяння моральної та матеріальної шкоди ОСОБА_7 , а потерпілим у кримінальному провадженні може фути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням заподіяно моральної, фізичної або матеріальної кошти.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 1 ст. 384 КК України визначено, що злочином є завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого або завідомо неправдивий висновок експерта під час провадження дізнання, досудового слідства або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи тимчасовою спеціальною комісією Верховної Ради України або в суді, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Об`єктом посягання злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

З дослідження матеріли кримінального провадження, пояснень заявника та свідчого суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 та законність прийнятого рішення слідчим про відмову в задоволенні його клопотання про залучення його в якості потерпілого.

До даного переконання суд приходить з наступних обґрунтувань. Як зазначалося вище об`єктом посягання злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України є процес правосуддя, а не права та свободи фізичної особи, що не виключає можливості заподіяння їм шкоди, однак лише як абстрактної можливості.

Окрім того реєстрація кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань ще не являється підтвердженням факту вчинення кримінального правопорушення та навіть наявності факту самих дій, які можливо взагалі розцінювати, як об`єктивну сторону складу злочину. З пояснень ОСОБА_3 він подав заяву про реєстрацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 384 КК України відносно свідка ОСОБА_6 , з приводу його показів які він надав не про безпосередні події, які інкримінувались ОСОБА_3 , а про події, які не були предметом судового розгляду, та відбулись за декілька днів до вбивства потерпілої.

Враховуючи викладене суд вважає, що наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано будь-якої шкоди.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 60, 214, 220, 224, 303, 306, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Диканського відділу поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_5 від 20 березня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 від 06 травня 2015 року щодо визнання його потерпілим по кримінальному провадженню та зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню, внесеному до ЄДРДР за № 0000169 від 17.04.2015 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 30 серпня 2018 року.

Слідчий суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1