Справа № 466/6748/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді інженера Львівського національного університету ім. Івана Франка, одруженої, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_4 05 травня 2018 року приблизно о 08.45 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, діючи протиправно, з метою протиправного збагачення, перебуваючи поряд з відділенням ПАТ «Ощадбанк», що по вул. Окуневського,1 в м Львові, підійшла до банкомату зазначеної банківської установи .звідки таємно викрала належні потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 6000 грн, після чого покинула місце вчинення злочину та розпорядилась викраденими грошима на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила, що 05 травня 2018 року вранці вона йшла на зустріч зі своєю знайомою та дійсно підійшла до банкомату по вул. Окуневіського,1 в м. Львові, щоб зняти свої гроші. Підійшовши до банкомату вона побачила, що там появились гроші в сумі 6000 грн., які вона забрала, оскільки не знала, кому вони належать. Пізніше, вона мала намір повернути вказані гроші особі, якій вони належали та чекала телефонного дзвінка з служби безпеки банку. Вказані гроші вона тримала на своїй роботі та частину їх витратила на власні потреби. 16 серпня 2018 року, після порушення кримінальної справи, вона повернула потерпілому ОСОБА_6 6000 грн. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченої.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, її винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченою ОСОБА_4 , ні іншими учасниками судового провадження

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена та її дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями вона вчинила таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого нею злочину, його наслідки, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, її щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та приходить до висновку, що їй слід призначити покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 50 (п`ятдесят ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1