Справа №718/1685/18
Провадження №1-кп/718/103/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000204 від 28.03.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ларьяк Ларьянського району Тюменської області РФ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, раніше судимого, не працюючого,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , проживаючи в господарстві ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_1 , 27.03.2018 року приблизно о 19:00 год. переслідуючи корисливу мету на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_6 , взявши молоток та викрутку, підійшов до підсобного приміщення, реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись в тому, що вчинення його дій ніхто не бачить, діючи умисно, шляхом віджиму вхідних дверей проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав два мішки наповненні зерном ячменю масою 79 кг, вартістю 355, 50 грн., які в подальшому виніс на дорогу з метою продажу, однак не зміг довести свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, тому, що був помічений та зупинений власницею ОСОБА_6 .

Старший слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_3 , як особа, відносно якої до суду внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, у судовому засіданні провину визнав, однак надати суду пояснення не зумів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 , оскільки його хвороба, не дозволяла і не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Захисник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань - кримінальне провадження № 0000204 від 28.03.2018 року про внесення відомостей в ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України;

- протоколом огляду місця події від 27.03.2018 року, під час якого було оглянуто господарство, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить потерпілій ОСОБА_6 , таблицю ілюстрацій до протоколу;

- актом зважування викраденого збіжжя загальна маса викраденого зерна становить 79 кг., вартість якого, згідно довідки, - 355 грн. 50 коп.;

- протоколами огляду поліетиленових мішків білого кольору з зерном ячменю, які, згідно постанови від 28.03.2018 року, визнані речовими доказами та під розписку повернуті потерпілій ОСОБА_6 , а також молотка і викрутки, за допомогою яких ОСОБА_3 здійснив проникнення до підсобного приміщення ОСОБА_6 .

Крім того, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи №244 від 19.06.2018 року, на час проведення експертизи підекспертний ОСОБА_3 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі післятравматичної деменції (недоумства) вираженого ступеню. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії, не міг керувати ними та не міг надавати оцінку своїм діям. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_3 теж виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у формі післятравматичної деменції (недоумства) вираженого ступеню. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час, підекспертний ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом Чернівецькій обласній психіатричній лікарні.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження у судовому засіданні, суд вважає, що зазначене суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 cт. 185 КК України, тобто, незакінчений замах на вчинення крадіжки, поєднаний з проникненням в інше приміщення, однак не є злочином у зв`язку з тим, що на момент вчиненого суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, тобто не був суб`єктом вчиненого діяння через неосудність.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а у силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом Чернівецькій обласній психіатричній лікарні.

Підстав застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, суд не вбачає.

Процесуальні витрати за проведення експертиз слід віднести на рахунок Держави.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.19, ст.92, ст.93, ст.94 КК України, керуючись ст.ст.395, 505, 512, 513, 516 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , затвердженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом Чернівецькій обласній психіатричній лікарні.

Процесуальні витрати за проведення експертиз віднести на рахунок Держави.

Речові докази по справі: два поліетиленових мішка наповнених зерном ячменя, вагою 79 кг., які під розписку передано на зберігання ОСОБА_6 , вважати повернутими власнику; молоток та викрутка, які зберігаються у камері схову Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, - знищити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію ухвали суду негайно, після її проголошення, вручити прокурору, ОСОБА_3 та захиснику.

Суддя ОСОБА_1