У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
04 травня 2018 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , у ході вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 березня 2018 року у кримінальному провадженні №000025 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.393 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно оскаржуваного обвинуваченим вироку, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та речові докази по справі були відсутні.

Не погодившись з вироком, обвинувачений ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. Перед судом апеляційної інстанції ставить вимогу про скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.398 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам ст.396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 , вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, що надає підстави залишити її без руху.

Зокрема, за вимогами ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у тому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

У відповідності до вимог п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду; 3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; 4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь обов`язковою; 5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; 6) порушено правила підсудності; 7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Тобто, з вищезазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку із істотними порушеннями кримінального процесу судом першої інстанції у ході судового розгляду або ж, з підстав закріплених у ч.ч. 2 та 3 ст.415 КПК України.

Мотивувальна частина апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 містить доводи, що стосується незаконності вироку суду першої інстанції у частині призначеного йому судом першої інстанції покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, а саме - з приводу недотримання судом першої інстанції правил призначення особі покарання за сукупністю вироків та сукупністю злочинів, під час ухвалення вироку, одночасно з урахуванням попередніх судимостей, на думку обвинуваченого.

Однак, обвинувачений ОСОБА_2 , всупереч ст.ст. 407, 415 КПК України, зокрема ст.412 КПК України, посилаючись на неправильне застосування матеріального закону судом, висловив прохання про скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, не зазначивши для цього жодної підстави, передбаченої законом, з якої суд апеляційної інстанції міг би прийняти таке рішення у зв`язку із порушенням кримінального процесу судом першої інстанції.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_2 , як убачається з мотивувальної частини скарги, фактично просить погіршити його правове становище, що у розумінні ст.421 КПК України є недопустимим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, апеляційний суд вправі скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Підстави, з яких суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок перелічені у ч.1 ст.420 КПК України.

Крім того, за вимогами ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Тобто, висловивши прохання про скасування вироку з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, посилаючись на неповноту судового розгляду, проаналізувавши ст.ст. 70, 71, 72 КК України, обвинувачений ОСОБА_2 звертає увагу на неправильний порядок призначення йому Володимирецьким районним судом покарань за сукупністю злочинів, оскільки до ухвалення оскаржуваного вироку, він був засуджений двічі вироками Володарського районного суду Київської області від 14 червня 2017 року за ч.2 ст.186 КК України, який набрав законної сили, та вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 лютого 2018 року за ч.3 ст.185 КК України, який законної сили ще не набрав, та фактично просить скасовувати оскаржуваний вирок в частині призначеного йому покарання та призначати покарання за сукупністю злочинів та вироків, тобто з підстав, з яких апеляційну скаргу, можуть подавати лише прокурор, потерпілий або представник останнього.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно належним чином проаналізувати оскаржуване судове рішення відносно нього, узагальнити доводи уточненої апеляційної скарги та навести їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення суду першої інстанції та висловити законну, передбачену ч.1 ст.407 КПК України, вимогу щодо рішення, яке повинен постановити суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду його апеляційної скарги на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 березня 2018 року відносно нього.

Згідно ч.1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 березня 2018 року у кримінальному провадженні №000025 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.393 КК України - залишити без руху.

Надати обвинуваченому ОСОБА_2 15 (п`ятнадцять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати обвинуваченому на адресу державної установи «Рівненський слідчий ізолятор», що за адресою: вул.Дворецька, 116, м.Рівне, 33001.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1