У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

04.10.2018року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в м. Городку обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000936 від 01.08.2018р. на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в :
прокурор 01.10.2018р. подала клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики наведені в ухвалі слідчого судді Яворівського районного суду Львівської обл. від 03.08.2018р. при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, що він вчинив тяжкий злочин, не працює, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та інших учасників кримінального провадження, що інші запобіжні заходи не здатні запобігти вищеозначеним ризикам.
В суді прокурор висловивлась на підтримання клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_8 просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, покликаючись, що на досудовому слідстві визнав вину, співпрацював із слідством, не має наміру ухилятись від суду або ж впливати на інших учасників кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи необгрунтованістю такого і неможливістю його розгляду до вступу в закону силу ухвали підготовчого судового засдідання від 01.10.2018р., якою ОСОБА_8 звільнено з-під вартти. Також зазначив, що ураховуючи визнання ОСОБА_8 вини, його явку в судове засідання за викликом, позитивні характеристики із житлових органів та останнього місця праці, ОСОБА_8 можна обрати інший запобіжний зхід, в т.ч. у виді домашнього арешту.
Інші учасники кримінального провадження визначеної позиції по суті клопотання не висловили, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_8 не боїться, жодного впливу останній на нього не здіснював і не здійснює. На підтвердження таких покликань неповнолітнього обвинуваченого висловилась його законний представник ОСОБА_6 . Про те, що ОСОБА_8 не здійснює і не здійснював на нього впливу у кримінальному провадженні, пояснив у суді обвинувачений ОСОБА_7 .
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, обвинувачених, захисників, інших учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.
Стаття 2 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому звертається увага, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 187 КК України, що класифікується як тяжкий злочин.

Із пояснень прокурора та обвинуваченого ОСОБА_8 в суді убачається, що у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування він дав визнавальні показання, допитано потерпілого, інших співучасників злочину.

Обставин, які б вказували, що обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування намагався, або ж впливав незаконно на потерпілого чи інших співучасників, в суді не здобуто.

Із долучених обвинуваченим ОСОБА_8 до клопотання від 01.10.2018р. характеристик ТзОВ «Єврошпон» від 26.09.2018р. та ОСББ «Центр» від 25.09.2018р. убачається. що він до 08 травня 2018р. працював, характеризується як сумлінний і відповідальний працівник, за місцем проживання він учасник громадських заходів, має добрі стосунки в сім`ї, допомагає сусідам.

01.10.2018р. ОСОБА_8 звільнений з-під варти в залі суду в порядку ч. 1 ст. 197 КПК України.

Перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 у підготовче судове засідання 04.10.2018р. з"явився за викликом.

Отже, достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може впливати на інших співучасників чи потерпілого або ж буде переховуватися від суду, зараз немає.

Покликання прокурора на наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 іншого злочину, оскільки він раніше притягався до кримінальної відповідальності, суд бере до уваги, однак з урахуванням вищенаведеного, вважає, що такий не дає підстав для застосування обвинуваченому найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою, що для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків достатнім буде обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 327, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає на АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло на АДРЕСА_1 без дозволу суду.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язок, на строк до 29.11.2018р., включно, прибувати за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Копію ухвали для відома і контролю за виконанням обвинуваченим запобіжного заходу, направити начальнику Яворівського ВП ГУНП у Львівській обл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1