Справа № 466/5291/18
У Х В А Л А

11 липня 2018 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата,-

з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 06.01.2016 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

установив:

в обґрунтування клопотання посилається на те, що 12.03.2015 року, солдата ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією.

Цього ж дня, ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 де наказом ТВО командира військової частини №63 від 12.03.2015 року, зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта цієї частини.

21.03.2015 року, згідно наказу командира військової частини № НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вибув у військово-медичний центр Західного регіону, у м. Львові на лікування та з 21.03.2015 року знятий з продовольчого забезпечення.

З повідомлення заступника начальника Військово-медичного клінічного центру від 16.01.2016 року, вбачається, що солдат ОСОБА_4 , виписаний із ВМКЦ ЗР 03.04.2015 року. По завершенні лікування, звільнення не рекомендувалось, відпустка останньому не надавалась.

Вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

У відповідності до вимог ст.ст.11, 16, 17, 30, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби по мобілізації зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_4 , з метою назавжди ухилитися від військової служби, самовільно залишив місце дислокації Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, при наступних обставинах.

03.11.2015 року, солдат ОСОБА_4 , з метою назавжди ухилитись від проходження військової служби, не прибув на службу з лікувального закладу у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться: АДРЕСА_2 .

Отже, військовослужбовець призваний на військову службу по мобілізації, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, бажаючи назавжди ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків,без поважних причин, 30 листопада 2015 року не прибув на службу з лікувального закладу у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться: АДРЕСА_2 .

У вказаний період солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, ухилявся від обов`язків військової служби, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами вказаної військової частини приховував. Під час незаконного перебування за межами військової частини, солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри військовослужбовця призваного на військову службу по мобілізації у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

26 квітня 2016 року ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 111, ч.1, 2 ст.135 КПК України повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , допити свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про те, що останній знаходиться поза межами військової частини.

З врахуванням того, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, викладених в описовій частині цього клопотання, застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

За місцем проходження військової служби підозрюваний ОСОБА_4 характеризується низькими морально-діловими якостями, неналежною дисципліною, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога.

Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на викладене, тримання останнього під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

Окрім цього, на адресу суду поступила заява прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_8 про здійснення розгляду справи у його відсутності, в якій зазначає, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відтак, у відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується та ухиляється від з`явлення до органу досудового розслідування, з метою забезпечення присутності під час вирішення питання слідчим суддею про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою і у зв`язку із забезпеченням оперативності та уникнення необґрунтованого затягування досудового розслідування,

керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176, 177, 178, 184, 187, 188 КПК України, -

ухвалив:

клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдата з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала втрачає законну силу 10.01.2019року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1